УХВАЛА

18 червня 2021 року 
м. Київ

Справа №  920/7/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Губенко Н. М. - головуючий, Бакуліна С. В., Кролевець О. А.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного підприємства "Мідас Фудз"

на рішення Господарського суду Сумської області
у складі судді Соп`яненко О. Ю.
від 06.07.2020 та
на постанову Північного апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів: Яковлєв М. Л., Куксов В. В., Шаптала Є. Ю.
від 09.02.2021 

за позовом Приватного підприємства "Мідас Фудз" 
до Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України"
про повернення майна,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Мідас Фудз" звернулось до Господарського суду Сумської області з позовом до Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України", в якому просило:
-          розірвати договір на переробку зерна пшениці від 16.09.2013 № 1009, укладений між Акціонерним товариством "Державна продовольчо-зернова корпорація України" в особі філії "Сумський комбінат хлібопродуктів" та Приватним підприємством "Мідас Фудз"; 
-          зобов`язати Акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України" повернути борошно пшеничне вищого ґатунку у кількості 123,350 тонн з показниками якості згідно з ГСТУ 46.004-99 "Борошно пшеничне. Технічні умови" та борошно пшеничне першого ґатунку у кількості 111,111 тонн з показниками якості згідно з ГСТУ 46.004-99 "Борошно пшеничне. Технічні умови"; 
-          стягнути з Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України"  витрати по сплаті судового збору та 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішенням від 06.07.2020 у справі № 920/7/20 Господарський суду Сумської області відмовив в задоволенні позову.

Постановою від 09.02.2021 Північний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду Сумської області від 06.07.2020 у справі № 920/7/20.

04 березня 2021 року Приватне підприємство "Мідас Фудз" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Сумської області від 06.07.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2021 у справі № 920/7/20. 

Ухвалою від 21.04.2021 Верховний Суд повернув касаційну скаргу Приватного підприємства "Мідас Фудз" на рішення Господарського суду Сумської області від 06.07.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2021 у справі № 920/7/20 на підставі пункту 1 частини 4 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, як таку що підписана особою, яка не має права її підписувати.

28 квітня 2021 року Приватне підприємство "Мідас Фудз" повторно звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Сумської області від 06.07.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2021 у справі № 920/7/20.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Приватного підприємства "Мідас Фудз", Судом встановлено, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині 3 цієї статті.

Поряд з цим, за приписами частини 2 зазначеної статті підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

При цьому пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав). 

З огляду на зміст наведених вимог процесуального закону, при касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, окрім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити: 
пункт 1) - формулювання застосованого судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування норми права, з яким не погоджується скаржник, із зазначенням цієї норми права та змісту правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких (подібних) правовідносинах, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах ; 
пункт 2) - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовного обґрунтування мотивів такого відступлення;  
пункт 3) - зазначення норми права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

Зі змісту касаційної скарги Приватного підприємства "Мідас Фудз" вбачається, що підставою касаційного оскарження рішення Господарського суду Сумської області від 06.07.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2021 у справі № 920/7/20 скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. 

Разом з тим, Приватним підприємством "Мідас Фудз" лише зазначено, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, проте не зазначено конкретну норму (норми) права щодо якої (яких) відсутній висновок її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній. Отже скаржником не дотримано вимог пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з позовної заявою) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки у даній справі позов поданий у грудні 2019 року, для вирахування розміру сплати судового збору застосовується 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 1 921,00 грн, оскільки статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року встановлений у розмірі 1 921,00 грн.

Абзацом 2 частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З огляду на таке, судовий збір за подання позову до Господарського суду Сумської області у даній справі становив 3 842,00 грн (за дві немайнові вимоги).

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Сумської області від 06.07.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2021 у справі № 920/7/20 судовий збір підлягав оплаті у сумі 7 684,00 грн, а саме 3 842,00 грн * 200%, де 3 842,00 грн - розмір судового збору, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви, 200% - ставка судового збору за подання касаційної скарги.

Однак до касаційної скарги Приватного підприємства "Мідас Фудз" не додано доказів сплати судового збору, натомість заявлено клопотання про зменшення розміру судового збору за подання касаційної скарги та відстрочення його сплати, оскільки внаслідок місцезнаходження скаржника у зоні проведення антитерористичної операції, арешту борошна та подальшої відмови Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" повернути це майно, Приватне підприємство "Мідас Фудз" з 2014 року не здійснює підприємницьку діяльність й не має доходів. 

Розглянувши клопотання Приватного підприємства "Мідас Фудз" про зменшення розміру та відстрочення сплати судового збору, Суд не вбачає підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. 

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення підпунктів 1 та 2 частини 1 статті 8 Закону "Про судовий збір"   не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення підпункту 3 частини 1 статті 8 Закону "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18).

Згідно із частиною 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині 1 цієї статті.

З огляду на те, що предметом спору у справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, доводи касаційної скарги про наявність підстав для зменшення та відстрочення сплати судового збору відхиляються.

Згідно із частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене, касаційна скарга Приватного підприємства "Мідас Фудз" залишається без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржнику строку для усунення недоліків, шляхом:
-          зазначення щодо якої саме норми (норм) права відсутній висновок Верховного Суду із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній;
-          надання Суду доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Сумської області від 06.07.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2021 у справі № 920/7/20 у встановленому законом порядку та розмірі, а саме у сумі 7 684,00 грн.

Згідно із частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

У в зв`язку із залишенням касаційної скарги Приватного підприємства "Мідас Фудз" без руху, клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження та про забезпечення участі скаржника у всіх судових засіданнях у режимі відеоконференції наразі не розглядаються.

Керуючись статтями 174, 234, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд 

У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу Приватного підприємства "Мідас Фудз" на рішення Господарського суду Сумської області від 06.07.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2021 у справі № 920/7/20 залишити без руху.

2. Надати Приватному підприємству "Мідас Фудз" строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити Приватному підприємству "Мідас Фудз", що у разі неусунення недоліків касаційної скарги у встановлений судом строк така касаційна скарга вважається неподаною і підлягає поверненню скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                              Н. М. Губенко

Судді                                                                                                                    С. В. Бакуліна

                                                                                                                                О. А. Кролевець