Справа № 991/2626/21
Провадження № 1-кс/991/2675/21

УХВАЛА
20 квітня 2021 року 	місто Київ	

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 
розглядаючи у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 42020000000002071 від 29.10.2020.

16.04.2021 Вищим антикорупційним судом отримано вказане клопотання про скасування арешту майна.
Під час розгляду вказаного клопотання прокурором  ОСОБА_5 заявлено клопотання про його повернення з огляду на непідсудність Вищому антикорупційному суду та непідслідність Національному антикорупційному бюро України. Наразі органом досудового розслідування перевіряється можлива причетність до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, співробітників органів прокуратури. Об`єктивних даних про вчинення співробітниками органів прокуратури кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України, наразі не отримано, проте остаточно це може бути встановлено за наслідками проведення необхідних слідчих (розшукових) дій, що досі тривають. Крім цього, передчасне визначення підсудності провадження Вищому антикорупційному суду може негативно вплинути на хід досудового розслідування у провадженні.
Адвокат ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання зважаючи на положення ст. 33-1 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК).
Клопотання прокурора про повернення клопотання не підлягає задоволенню, враховуючи таке.
Стаття 174 КПК визначає можливість підозрюваного чи його захисника звернутися до суду із клопотанням про скасування арешту. При цьому, частина друга статті 33-1 КПК встановлює, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.
Ця частина згаданої статті визначає, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.
Примітка до статті 45 КК України до корупційних кримінальних правопорушень відносить, серед інших, злочини, передбачені статтями 368, 369 КК України.
Пункти 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК передбачають, зокрема, умови, за яких провадження є підсудними Вищому антикорупційному суду. Одна з них - розмір предмета кримінального правопорушення або завданої ним шкоди повинен в п`ятсот і більше разів перевищувати розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено, серед інших, службовою особою правоохоронного органу).
Із наданого адвокатом витягу з ЄРДР вбачається, що кримінальне провадження під № 42020000000002071 здійснюється, серед іншого, за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України. Із цього ж витягу слідує, що розслідується можливе вчинення вказаних злочинів працівниками прокуратури, яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є правоохоронним органом. Крім того, у рапорті про виявлення кримінального правопорушення від 30.10.2020 та повідомленні про кримінальне правопорушення від 27.10.2020 йдеться про вимагання неправомірної вигоди у розмірі 500 000 доларів США.
Вищевказаними нормами щодо підсудності не передбачено, що особі обов`язково має бути повідомлено про підозру за відповідними статтями Кримінального кодексу України, щоб слідчий суддя Вищого антикорупційного суду міг здійснювати судовий контроль у такому провадженні.
У своїх поясненнях прокурор повідомляє, що встановлюється можлива причетність працівників прокуратури до вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України, хоча й наразі об`єктивних даних цьому не встановлено. Водночас, провадження за цим епізодом закрито до цього часу не було, а крім того не було його направлено до відповідного органу за підслідністю.
Тобто розслідування здійснюється, в тому числі, за ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України, а також наявні умови, визначені п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК.
Варто також зазначити, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження, що перераховані у ст.33-1 КПК та примітці до ст.45 КК України. І вони є підсудними цьому суду за умов, що визначені в пунктах 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК. При цьому не варто плутати зазначені умови для підсудності, з підслідністю кримінальних проваджень детективам НАБУ. Не усі справи підслідні НАБУ є підсудними Вищому антикорупційному суду. А слідчі судді цього суду здійснюють судовий контроль за розслідуванням злочинів підсудних йому, що здійснюється будь-яким органом досудового слідства.
Отже, слідчий суддя Вищого антикорупційного суду уповноважений розглядати подану захисником скаргу, оскільки слідчими ДБР здійснюється досудове розслідування за ст.ст.368 та 369 КК України і з поданих до скарги документів вбачається, що розмір предмета кримінального правопорушення більше ніж в п`ятсот разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб і на даний час встановлюється можлива причетність до вчиненого службових осіб прокуратури.
Отже, згадане кримінальне провадження на час розгляду є підсудним Вищому антикорупційному суду, а слідчі судді цього суду уповноважені здійснювати судовий контроль за поданим клопотанням про скасування арешту.
На підставі викладеного, слідчий суддя постановив:

-у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_5 про повернення захиснику клопотання про скасування арешту майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1