ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/394/18                                        Головуючий суддя І інстанції Єрмак Н. В.
Провадження № 22-ц/818/2995/21                                Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2021 року                             м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого судді - Яцини В.Б.
суддів:                 - Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,
за участю секретаря : Семикрас О.В.,

       розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2021 року, постановлену у складі головуючого судді Єрмак Н.В., по справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:

17 січня 2018 року АТ «Альфа-Банк» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2021 року позов залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі представник банку-адвокат Дзундза О.В. просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду, оскільки вона є необґрунтованою та незаконною. 

Вказав, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції уваги не звернув увагу на норми ч. 5 ст. 223 і п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та помилково залишив позовну заяву без розгляду. 

Зазначив, що суд першої інстанції не врахував того факту, що серед вичерпного переліку підстав залишення позовної заяви без розгляду, визначених нормою ст. 257 ЦПК України, немає такої підстави як втрата інтересу позивача до свого позову.

Зауважив, що суд не перевірив, що розгляд даної цивільної справи можливо провести без участі позивача виключно на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Звертає увагу суду, що 26.10.2018 позивач засобами поштового зв`язку направив до суду заяву про розгляд без участі позивача, а тому суд відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних спрва від 16 жовтня 2013 №6-27570св13 та у постановах Верховного суду від 15 квітня 2020 у справі №201/10953/18-ц, від 08.10.2019 у справі 910/29473/15, від 12.02.2020 у справі №904/11194/15, що у разі наявності від позивача заяви про розгляд справи без його участі суди немають права залишати позовну заяву без розгляду навіть у разі винесення ухвал про обов`язкові явки.

Вказав, що представник банку не з`явився до суду через перезавантаженість і нестабільність банківської сфери, вивільнення працівників, нехватку кадрів і належного матеріального забезпечення позивач був позбавлений реальної можливості на забезпечення явки у судові засідання, проте на його думку не повинно слугувати підставою для порушення закону в розрізі доступу до правосуддя.

Посилається на Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року Законом № 475/97-ВР, на рішення Європейського суду з прав людини «Bеllet v.France» вважає, що судом порушені гарантії справедливого судочинства, одним із аспектів є доступ до суду. Суд позбавив позивача можливість захистити своє право у суді, було порушено його право на справедливий суд, оскільки розгляд справи затягнувся понад розумні строки.

У письмовому відзиві представник ОСОБА_1 - адвокат Чаричанська І.Ю. просить апеляційну скаргу АТ «Альфа-банк» залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

На обґрунтування вказала, що судом першої інстанції розгляд справи було призначено на 27.01.2021 року про що належним чином було повідомлено позивача, разом з тим, в судове засідання на призначену дату явку представника не забезпечив, у зв`язку з чим, розгляд справи відкладено на 15 лютого 2021 року. Твердження представника позивача про те, що суд першої інстанції перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя є наклепом та зловживанням позивачем своїми процесуальними правами, оскільки позивач має цікавитися процесом розгляду своєї позовної заяви, бути активним учасником судового провадження, безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права.

15 лютого 2021 року представник позивача повторно не з`явився у судове засідання, про день, час і місце розгляду справи позивач повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення. Заяву про розгляд справи у його відсутність позивач (його представник) завчасно (до призначеного дня судового засідання) до суду не подав. З урахуванням наведеного, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, оскільки неявка позивача (його представника) у судове засідання, призначене на 15 лютого 2021 року, є повторною, а заяви про розгляд справи за відсутності позивача до суду, на момент ухвалення відповідного процесуального рішення, не надходило.

Зазначила, що своєчасно отримавши судову повістку про виклик в судове засідання призначеного на 15 лютого 2021 року, банк не скористався правом повідомити суд про розгляд справи за відсутності його представника. При цьому, на учасників справи покладається обов`язок завчасно повідомляти суд про неявку у судове засідання, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і процесуальні обов`язки. Позивач з урахуванням тривалості поштового пересилання, не скористався правом повідомити суд електронною поштою, факсом, шляхом направлення телеграм про відкладення розгляду справи з поважних причин, що відповідало б положенням ЦПК України. Будучи обізнаним про неможливість явки свого представника, позивач не скористався також можливістю подати відповідну заяву про розгляд позову за його відсутністю. Такого правового висновку дійшов Верховний Суду у постанові від 15 квітни 2020 у справі №201/10953/18-ц (провадження №61-7240св19).

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Нормою п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції визначено порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У статті 263 ЦПК України зазначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні судді Московського районного суду м.Харкова знаходиться цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою судді Московського районного суду м.Харкова від 01 лютого 2018 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 28.02.2018 року (а.с.27 т.1).
У подальшому розгляд справи неодноразово відкладався з різних обставин.
У зв`язку із знаходженням судді у нарадчій кімнаті розгляд справи було відкладено на 09-00 29.03.2018 (а.с.127 т.1)
У зв`язку із знаходженням судді у службовому відрядженні з 28.03.2018 по 30.03.2018, розгляд справи відкладено на 04.06.2018 (а.с.130)
З 02.06.2018 по 06.06.2018 суддя Єрмак Н.В. знаходилась на лікарняному (а.с.133 т.1).
З 25.06.2018 по 24.07.2018 суддя Єрмак Н.В. знаходилась у щорічній відпустці (а.с.134 т.1).
Розгляд справи відкладено на 28.08.2018.
На електронну адресу суду 26.10.2018 року за вх.№49910 надійшла заява від позивача про розгляд справи без участі представника ПАТ «Укрсоцбанк» (а.с.172-173)
Учасники справи не з`явилися, розгляд справи відкладено на 30.10.2018, про що свідчить довідка суду (а.с.169 т.1).
Учасники справи не з`явилися, розгляд справи відкладено на 11.12.2018, про що свідчить довідка суду (а.с.178 т.1).
Учасники справи не з`явилися, розгляд справи відкладено на 11.02.2019, про що свідчить довідка суду (а.с.183 т.1).
Згідно протоколу судового засідання від 11.02.2019 учасники справи з`явились, було закрито підготовчий розгляд справи та призначено справу по суті на 11.03.2019 (а.с.236-238 т.1).
Учасники справи не з`явилися, розгляд справи відкладено на 14.05.2019, про що свідчить довідка суду (а.с.256 т.1).
Учасники справи не з`явилися, розгляд справи відкладено на 18.06.2019, про що свідчить довідка суду (а.с.260 т.1).
З 24.06.2019 по 24.07.2019 суддя Єрмак Н.В. знаходилась у щорічній відпустці (а.с.264 т.1).
У зв`язку із знаходженням судді у нарадчій кімнаті розгляд справи було відкладено на 12-30 годину 04.09.2019 (а.с.263 т.1)
Учасники справи не з`явилися, розгляд справи відкладено на 11.11.2019, про що свідчить довідка суду (а.с.271 т.1).

Учасники справи не з`явилися, розгляд справи відкладено на 27.01.2020, про що свідчить довідка суду (а.с.278 т.1).
Учасники справи не з`явилися, розгляд справи відкладено на 16.03.2020, про що свідчить довідка суду (а.с.3 т.2).
10 березня 2020 року представник АТ «Альфа-банк» Петренко С.В. подав заяву про заміну сторони її правонаступником - замінити ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «Альфа-банк», ухвалою суду від 16 березня було замінено (а.с.20 т.2)
Розгляд справи відкладено на 18.05.2020.
Учасники справи не з`явилися, розгляд справи відкладено на 10.08.2020, про що свідчить довідка суду (а.с.28 т.2).
Учасники справи не з`явилися, розгляд справи відкладено на 24.09.2020, про що свідчить довідка суду та призначено у режимі відеоконференції у Оболонському районному суді м. Києва (а.с.33 т.2).

Учасники справи не з`явилися, розгляд справи відкладено на 02.12.2020, про що свідчить довідка суду, представник банку був повідомлений під розписку суду (а.с.42 т.2).
Згідно протоколу від 02.12.2020 представник позивача банку не з`явився, розгляд справи відкладено на 15.02.2021 (а.с.48-49,50 т.2).

Цивільна справа неодноразово призначалась до розгляду, і суд вважав, що на судові засідання, призначені 02.12.2020 та 15.02.2021 позивач не з`явився без поважних причин, оскільки про причини неявки суду не повідомляв.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 3 ч. 1ст. 257 ЦПК України, оскільки позивач будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явився у судові засідання, які відбулися 27 січня 2020 року та 15 лютого 2021 року.

З таким висновком колегія суддів погодитися не може.

За правилами ч. 1 ст. 2 ЦПК Українизавданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК Україниучасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Суд не звернув уваги, що на день розгляду справи 15 лютого 2021 року у суду були відсутні докази про належне повідомлення відповідача про це судове засідання, таких доказів на день розгляду скарги судом апеляційної справи у справі також немає.

Крім того, у справі представником позивача було заявлено клопотання про розгляд даної справи у всіх судових засіданнях без присутності представника позивача, на підставі наявних у справі доказів та матеріалів (а.с. 27 т.1), а судом не було визнано його явку у судове засідання обов`язковою. 

У такій процесуальній ситуації залишення позовної заяви без розгляду суперечить завданню цивільного судочинства та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, гарантованого нормою ст. 6 Конвенцієї про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.

У справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Таким чином, вказані обставини свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право у суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватися як обмеження особи у доступі до суду.

З огляду на те, що суд порушив норми процесуального законодавства, що призвело до постановлення помилкової ухвали, колегія суддів на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України задовольняє апеляційну скаргу, скасовує ухвалу суду першої інстанції та направляє справу до того ж суду для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 259, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
постановив :
Апеляційну скаргу  Акціонерного товариства «Альфа-Банк» - задовольнити.
Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2021 року- скасувати.
Справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 23 квітня 2021 року.
Головуючий                                                                В.Б. Яцина.

Судді колегії                                                                І.В. Бурлака.

                                                                                       О.М. Хорошевський.