Головуючий І інстанції: С.С. Бойко

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2021 р. 	Справа № 440/563/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Судді-доповідача Ральченка І.М.,
Суддів: Катунова В.В. ,  Бершова Г.Є. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "СААДА 77" на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 07.12.2020, по справі № 440/563/20
за позовом     Товариства з обмеженою відповідальністю "СААДА 77"  
до     Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області                    
про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні  дії,

ВСТАНОВИВ:
24.11.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю "СААДА 77" (далі – ТОВ "СААДА 77") подано до Полтавського окружного адміністративного суду заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2020 у справі №440/563/20 шляхом зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області подати звіт про виконання судового рішення в строк до 10.12.2020.               
           01.12.2020 позивачем до суду подано заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2020 у справі №440/563/20 шляхом зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області подати звіт про виконання судового рішення в строк до 30.12.2020.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі № 440/563/20 залишено без задоволення.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та прийняти нову, якою задовольнити заяву.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначену ухвалу, суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, оскільки судове рішення по справі №440/563/20  до теперішнього часу не виконано відповідачем, що свідчить про наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.
Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області (далі - відповідач) надало відзив на апеляційну скаргу, в якому  просило відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 308, ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Приймаючи рішення про залишення без задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю в адміністративній справі, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для зобов`язання суб`єкта владних повноважень згідно із ч. 1ст. 382 КАС України подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Згідно зст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Частиною 4 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Згідно зст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення.
В той же час, такі повноваження суду повинні бути реалізовані з урахуванням ст.129-1 Конституції України, і ці повноваження надані суду з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.
Отже, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати, чи виконано судове рішення, причини, які призвели до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, а також оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.
Судовим розглядом встановлено, що ТОВ "СААДА 77" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 14.01.2020 №1288-СГ;
- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути заяву №39/19 від 12.12.2019 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 5310290300:00:019:0273 площею 48,421 га зі зміною цільового призначення з земель сільськогосподарського призначення державної власності код КВЦПЗ 16.00 - землі запасу та надання її в оренду для земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення код КВЦПЗ 14.01 - для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій під будівництво та обслуговування об`єктів інфраструктури з виробництва електричної енергії з енергії сонячного випромінювання на території  Дмитрівської сільської ради м. Горішні Плавні, Полтавська область за межами населених пунктів.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.04.2020 позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у формі листа від 14.01.2020 № 1288-СГ.
Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути клопотання ТОВ "СААДА 77" від 12.12.2019 № 39/19 про надання дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 48,421 га на території Дмитрівської сільської ради м. Горішні Плавні Полтавської області (за межами населеного пункту) за рахунок земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення зі зміною цільового призначення з урахуванням правових висновків сформульованих судом у даному рішенні.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2020 рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.04.2020 по справі №440/563/20 змінено.
Доповнено мотивувальну частину рішення висновками та підставами для відмови у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СААДА 77" від 12.12.2019 № 39/19, шляхом надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 5310290300:00:019:0273 площею 48,421 га зі зміною цільового призначення з земель сільськогосподарського призначення державної власності код КВЦПЗ 16.00 - землі запасу та надання її в оренду для земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення код КВЦПЗ 14.01 - для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій під будівництво та обслуговування об`єктів інфраструктури з виробництва електричної енергії з енергії сонячного випромінювання на території Дмитрівської сільської ради м. Горішні Плавні, Полтавська область за межами населених пунктів.
Викладено абзац перший резолютивної частини рішення у наступній редакції: 
“Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СААДА 77" до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково”.
Доповнено резолютивну частину рішення наступним абзацом: “Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "СААДА 77" в задоволенні іншої частини позовних вимог”.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Позивач в обґрунтування клопотання  про встановлення судового контролю зазначив, що судове рішення по справі № 440/563/20 набрало законної сили, проте до теперішнього часу не виконано. 
Колегія суддів зазначає, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачений статтею 382 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України  суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно ч. 2ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Проаналізувавши наведені положення КАС України, колегія суддів вважає, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом. Тобто зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 зазначив,  що, зокрема ст. 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Також, Європейський суд з прав людини у пункті 18 рішення від 12 травня 2011 року у справі «Ліпісвіцька проти України» (заява N 11944/05) звернув увагу й на те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (див. пункт 197 рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy), № 36813/97). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (див. пункти 24- 27 рішення від 13 червня 2006 року у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovaki), N 2132/02).
У пункті 25 рішення від 22 лютого 2005 року у справі «Шаренок проти України» (заява N 35087/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (див. п. 34 рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява № 589498/0).
Таким чином, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі № 0640/3719/18 та від 11 червня 2020 року у справі №640/13988/19.
Як встановлено судовим розглядом, при зверненні до суду з заявою позивачем не було наведено переконливих аргументів, підтверджених доказами, стосовно того, що у разі невжиття судом процесуальних заходів, передбачених статтею 382 КАС України, ухвалене у цій справі судове рішення по суті спору залишиться невиконаним, або для його належного виконання слід буде докласти значних зусиль, в тому числі, шляхом ініціювання нового провадження.
Разом з тим, у відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області зазначило про виконання судового рішення по справі №  440/563/20 шляхом видання наказу № 184-СГ від 13.01.2021 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою».
На підтвердження вказаних обставин, відповідачем надано зазначений наказ та лист № 11-16-0.62-580/2-21 від 19.02.2021, яким проінформовано Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про видання наказу № 184-СГ від 13.01.2021.
Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для зобов`язання суб`єкта владних повноважень подавати звіт про виконання судового рішення.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 07.12.2020.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СААДА 77" - залишити без задоволення.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 по справі № 440/563/20  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя-доповідач 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	В.В. Катунов    Г.Є. Бершов