Номер провадження: 33/813/565/21
Номер справи місцевого суду: 523/15804/20 
Головуючий у першій інстанції Мурманов І.М. 
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        12.04.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді-доповідача Таварткіладзе О.М., розглянувши клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Смірнова Володимира Сергійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2020 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

                                        В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2020 року за вчинення ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212-13 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 51 грн. 00 коп. в дохід держави. Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп. 
Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, 01.04.2021 року захисник ОСОБА_1 адвокат Смірнов В.С. подав до суду апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду з тих підстав, що 16.03.2021 року ОСОБА_1 отримала інформацію про наявність виконавчого провадження відносно неї, відкритого на підставі постанови у даній справі, 22.03.2021 року отримала копію постанови про відкриття виконавчого провадження, після чого представник апелянта 23.03.2021 року отримав копію оскаржуваної постанови суду, при цьому при розгляді справи та проголошенні постанови апелянт присутнім не був, матеріали справи не містять належних доказів направлення на адресу апелянта повідомлень про дату та час засідання. У зв`язку з цим, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.
Ознайомившись з зазначеним клопотанням та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відмову в задоволені клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду й поверненню даної апеляційної скарги особі, яка її подала, з нижченаведених підстав.
Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Тобто, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду. 
Правом на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини наголошує у своїх рішеннях, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Також, Європейський суд з прав людини вказав, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N15123/03, §53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).
Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, №3236/03, §41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).
Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, №17160/06 та N 35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).
Із матеріалів справи вбачається, що постанова судді Суворовського районного суду м. Одеси у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 212-13 КУпАП ухвалена місцевим судом 30.11.2020 року, а апеляційна скарга скаржником подана до суду 01.04.2021 року, тобто з порушенням строку на оскарження, передбаченого ст.294 КУпАП. 
Матеріалами справи встановлено, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення від 18.10.2020 року серії ВАБ № 083388 за ч. 2 ст. 212-13 КУпАП відносно ОСОБА_1 , остання була повідомлена співробітниками поліції про розгляд адміністративної справи відносно неї в Суворовському районному суді м. Одеси на 29 жовтня 2020 року на 11 год. 00 хв., про що ОСОБА_1 поставила в даному протоколі свій підпис (а. с. 2).
Крім того, матеріали справи містять заявку ОСОБА_1 про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою смс-повідомлення від 21.10.2020 року (а. с. 13) та відповідно довідки про доставку смс (а. с. 13 зворотній бік) ОСОБА_1 на її номер телефону доставлено 21.10.2020 року смс-повідомлення про сповіщення про судове засідання по даній справі, що призначене в суді першої інстанції на 29.10.2020 року на 11-00 год. 
Надалі, ОСОБА_1 за допомогою смс-повідомлення повідомлялась про судове засідання у вказаній справі, що призначене в суді першої інстанції на 30.11.2020 року на 10-40 год., що вбачається з довідки про доставку смс (а. с. 14). Дане смс-повідомлення доставлено ОСОБА_1 на її номер телефону 31.10.2020 року та містить посилання на наслідки неявки відповідно ст. 268 КУпАП. 
Дані смс-повідомлення сформовані та надіслані місцевим судом відповідно до вимог Порядку надсилання учасникам судового процесу (кримінального провадження) текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року №73.
Також, судом першої інстанції здійснювалось сповіщення ОСОБА_1 про дату та час судового засідання, призначеного на 30.11.2020 року на 10-40 год., шляхом надсилання їй судової повістки на її поштову адресу, що зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення від 18.10.2020 року серії ВАБ № 083388 та поясненнях від 18.10.2020 року. Проте, судова кореспонденція повернулась до суду з відміткою пошти: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 15-16). 
Таким чином, дослідженні матеріали справи дають апеляційному суду підстави вважати, що судом першої інстанції були створені належні умови для реалізації ОСОБА_1 особистого захисту своїх інтересів та передбачених статтею 268 КУпАП прав під час розгляду справи, зокрема права на участь у судовому розгляді та на правову допомогу. Проте, до судового засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про причини неявки не повідомила, не вжила заходів для завчасного отримання інформації про результати розгляду адміністративної справи в суді першої інстанції.
Як вбачається з аналізу рішень Європейського суду він у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.
Щодо посилань апелянта про те, що копію оскаржуваного судового рішення отримано лише 23.03.2021 року, у зв`язку з чим просить поновити строк, апеляційний суд наголошує, що положеннями ст.294 КУпАП прямо визначено, що строк на апеляційне оскарження рахується з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії судового рішення.
Твердження апелянта про неповідомлення належним чином судовою повісткою учасника справи про час, дату та місце судового засідання не відповідає дійсності, оскільки матеріали справи містять докази про сповіщення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, смс-повідомленням з текстом судової повістки. 
Будь-яких даних про вжиті ОСОБА_1 заходи, спрямовані на те, щоб дізнатися про стан розгляду провадження з 29.10.2020 року, коли відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення призначено судове засідання по справі відносно ОСОБА_1 , про що остання розписалась в цьому протоколі, до 23.03.2021 року, коли адвокат Смірнов В.С. в інтересах ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи, до суду не надано, а також не зазначено інших обставин, які б позбавили апелянта можливості подати апеляційну скаргу у визначені законом строки.
Слід зазначити, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень постанова судді Суворовського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2020 року була надіслана судом до реєстру 16.12.2020 року та оприлюднена на сайті реєстру 18.12.2020 року.
Враховуючи вищевказане, приймаючи до уваги, що з дня винесення постанови суду першої інстанції пройшов тривалий строк і на даний час рішення суду набуло законної сили, апеляційним судом поважних причин пропуску строку на оскарження постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2020 року не встановлено, а тому в поновленні строку на оскарження зазначеної постанови захиснику ОСОБА_1 адвокату Смірнову В.С. слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП повернути апелянту.
При цьому слід роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження та з наданням належних доказів поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду –

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Смірнова Володимира Сергійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2020 року – відмовити. 
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Смірнова Володимира Сергійовича на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2020 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення – повернути особі, яка її подала. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                         О.М. Таварткіладзе