Ухвала
 
11 травня 2021 року
м. Київ
справа № 532/1349/19
провадження № 61-6887ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянувши касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 13 жовтня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 березня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про зупинення нарахування відсотків та скасування нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, відновлення залишку коштів на рахунках,
встановив:
У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»  (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), у якому просив суд:
- відновити залишок коштів на картковому рахунку в АТ КБ «ПриватБанк» №  НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) до того стану, в якому він перебував перед виконанням операції 18 березня 2019 року, тобто станом на 23 год. 59 хв. 17 березня 2019 року;
- зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» припинити нарахування за картковим рахунком № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) в АТ КБ «ПриватБанк» згідно угоди № SAMDNWFС00010545529 від 16 жовтня 2014 року процентів, комісій, пені та інших штрафних санкцій за користування кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення операцій (транзакцій) 18 березня 2019 року;
- зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» скасувати нараховані за картковим рахунком №  НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) в АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 згідно угоди № SAMDNWFС00010545529 від 16 жовтня 2014 року процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення операцій (транзакцій) 18 березня 2019 року.
Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 13 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 03 березня 2021 року, позов задоволено.
Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» відновити залишок коштів на картковому рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) в АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 до того стану, в якому він перебував перед виконанням операції 18 березня 2019 року, тобто станом на 23 год. 59 хв. 17 березня 2019 року.
Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» припинити нарахування за картковим рахунком № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) в АТ КБ «ПриватБанк» згідно угоди № SAMDNWFС00010545529 від 16 жовтня 2014 року процентів, комісій, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення операцій (транзакцій) 18 березня 2019 року.
Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» скасувати нараховані за картковим рахунком №  НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) в АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 згідно угоди № SAMDNWFС00010545529 від 16 жовтня 2014 року процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення операцій (транзакцій) 18 березня 2019 року.
22 квітня 2021 року представник АТ КБ «ПриватБанк» - адвокат Білоус А. В. засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 13 жовтня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 березня 2021 року у вищевказаній справі, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.
В касаційній скарзі представник заявника просить поновити строк на звернення з касаційною скаргою, вказує, що копію оскарженої постанови суду апеляційної інстанції отримано 23 березня 2021 року. На підтвердження наведеного надав копію поштового конверта суду апеляційної інстанції, яким направлялась оскаржена постанова.
Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено із поважних причин, він підлягає поновленню.
Підставами касаційного оскарження судових рішень представник заявниказазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
- застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 524/3979/16-ц, від 10 липня 2019 року в справі № 522/22780/15-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ухвалив:
Поновити акціонерному товариству комерційному банку «Приватбанк» строк на касаційне оскарження рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 13 жовтня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 березня 2021 року.
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.
Витребувати з Кобеляцького районного суду Полтавської області цивільну справу № 532/1349/19 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про зупинення нарахування відсотків та скасування нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, відновлення залишку коштів на рахунках.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 28 червня 2021 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                 М. Ю. Тітов
 
                                                                                                            І. О. Дундар
 
                                                                                                            Є. В. Краснощоков