ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/5618/20                Головуючий суддя І інстанції Маньковська  О. О.
Провадження № 22-ц/818/2086/21        Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: за заповітом
П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021року                                                        м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого                                        Яцини В.Б.
суддів колегії                                        Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,
за участю секретаря судового засідання        Семикрас О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Харківської міської ради на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2020 року, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити додатковий термін, тривалістю три місяці, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . 
Потім ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її рідний брат ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді частини квартири, розташованої за тією ж адресою. 
Вказувала, що матір`ю та братом складались заповіти на її ім`я, посвідчені 19.03.2006 року та 25.07.2013 року відповідно державним нотаріусом нотаріальної контори № 7 м. Харкова. 
Позивач вказала, що підставою для порушення шестимісячного строку звернення із заявою по прийняття спадщини стали форсмажорні обставини, а саме - перебування її за межами України та неможливість приїхати, у зв`язку з оголошенням карантину у всьому світі, а також вказала щодо неможлиості направити заяву про прийняття спадщини поштою з тих же підстав. Вказала, що одразу з після дозволу відновлення сполучення, позивач першим рейсом літака прибула до України, проте у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, нотаріусом було відмовлено у зв`язку з пропуском шестимісячного строку на подання такої заяви.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 та смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 в три місяці з дати набрання рішення законної сили.
В апеляційній скарзі ХМР посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким його позов задовольнити.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що в матеріалах справи відсутні відомості, що позивач скористалась правом звернутись у шестимісячний строк до приватного нотаріуса з метою вчинення відповідної нотаріальної дії, хоча мала подати таку заяву засобами поштового зв`язку.
Вказує, що матеріали справи не містять постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії після звернення до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, розглянула справу за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, які не з`явилися у судове засідання, що відповідно до ст. 372 ЦПК України не перешкоджає її розгляду. 
Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України колегія суддів перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 92 років, про що 30.10.2019 року складено відповідний актовий запис № 15622 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області та підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 30.10.2019 року (а.с. 8).
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 62 років, про що 19.11.2019 року складено відповідний актовий запис № 16733 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області та підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 19.11.2020 року (а.с. 9).
Позивач ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого Пономаренківською селищною радою Харківського району Харківської області, вбачається, що матір`ю останньої є ОСОБА_2 (а.с.19).
В подальшому ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_5 », у зв`язку з укладенням шлюбу із ОСОБА_6 , про що складений актовий запис 07.03.1987 року відділом реєстрації актів цивільного стану виконкома Комінтернівської районної ради народних депутатів, згілно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 виданого 14.04.1992 року (а.с. 20).
Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 25.11.1957 року Комінтернівським райбюро ЗАГС та свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Пономаренківською селищною радою Харківського району Харківської області - ОСОБА_3 , є рідним братом ОСОБА_4 (а.с. 19,21).
За життя, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 склали заповіти на ім`я ОСОБА_1 , посвідчені 25.07.2013 року державним нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори, згідно якого, ОСОБА_3 , належну йому на праві приватної власності частини квартири АДРЕСА_2 заповідає своїй сестрі ОСОБА_1 (а.с. 22,28-29), а також 19.05.2006 року державним нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори, згідно якого ОСОБА_2 , все належне їй майно, де б таке не було та з чого б воно не складалось, та взагалі все, на що вона за законом матиме право на день смерті, в тому числі належну їй частину квартири АДРЕСА_2 , заповідає своїй донці ОСОБА_1 (а.с. 23,30-31).
Постановою державного нотаріуса Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори від 17.07.2020 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим 25.07.2013 року Сьомою Харківською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-557 на квартиру, що знаходиться у АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 брата – ОСОБА_3 , після ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 , у зв`язку із пропуском встановленого законом шестимісячного строку на додання заяви про прийняття спадщини.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 є спадкоємицею після смерті спадкодавців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . У встановлений законом строк, протягом шести місяців, вона не звернулась із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітами з поважних причин, якими суд визнав оголошений по усьому світу карантин, пов`язаний з розповсюдженням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СoV-2, через що позивач не мала змоги перетину ані території України, ані направлення листа поштовою кореспонденцією, тому суд прийняв їх до уваги, враховуючи наявні у справі письмові докази.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи), яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з частиною третьою зазначеної статті за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причинами, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Верховний Суд України у постанові від 04.11.2015 у справі № 6-1486цс15, виклав правовий висновок, згідно з яким право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживає зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічний за змістом правовий висновок, викладено Верховним Судом України у постанові від 26.09.2012 у справі № 6-85цс12.
З матеріалів справи вбачається ОСОБА_8 має вид на проживання на території республіки Італія, є громадянкою України (а.с.13-17).
Відповідно до ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2 з урахування рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року КМУ постановлено установити з 12 березня 2020 року до 24 квітня 2020 року на усій території України карантин.
З 09 березня 2020 року в республіки Італія було введено загальнонаціональний режим ізоляції. Карантин було запроваджено в усьому світі.
З електронного квитка на літак на ім`я ОСОБА_8 вбачається, що остання прибула на територію України 06.07.2020 року і вже 17 липня 2020 нотаріус розглянув її заяву та відмовив у видачу свідоцтва про спадщину після смерті спадкодавця – брата позивача - ОСОБА_3 , який помер після матері - ОСОБА_2 , на підставі спливу шестимісячного строку на прийняття спадщини. 
Встановлених судом обставин відповідач не оспорює. При цьому колегія суддів за недоведеністю відхиляє доводи скарги про реальну можливість у позивача в умовах карантину подати з Італії до України нотаріально посвідчену заяву про прийняття спадщини. При цьому позивач продемонструвала свою зацікавленість отримати спадщину і у стислий термін після прибуття на Батьківщину звернулася до нотаріуса з приводу оформлення спадкових прав. Введення карантину у країнах усього світу, з обмеженням пересування, та закриттям кордонів між країнами, унеможливлювало своєчасне надання спадкоємцем за заповітом заяви про прийняття спадщини, а доводи скарги цього висновку суду не спростували, тому, суд першої інстанцій дійшов законного та обґрунтованого висновку про поважність причин пропуску позивачем строку на прийняття спадщини, визначеного ч. 1 ст. 1270 ЦК України.
Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга відповідно до ст. 375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду – залишенню без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Харківської міської ради залишити без задоволення.
Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови виготовлено 18 червня 2021 року.

Головуючий –                                                 В.Б. Яцина.

Судді -                                                                 І.В.Бурлака.

                                                                       О.М.Хорошевський.