П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 червня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/2962/20	
Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М.М.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

секретар – Попова К.В.,
за участю: представник апелянта          - Маналатій Ю. М..
                  представник відповідача - Михасюк О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Комунального підприємства Ананьївської міської ради "Ананьїв-Водоканал" на рішення Одеського окружного адміністративного суду  від 01 березня 2021 року по справі № 420/2962/20 за позовом   Головного управління Держпраці в Одеській області до   Комунального підприємства Ананьївської міської ради "Ананьїв-Водоканал" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), –

                                             ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.

У червні 2020 року Головне управління Держпраці в Одеській області звернулось з адміністративним позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду до Комунального підприємства Ананьївської міської ради “Ананьїв-Водоканал” шляхом зобов`язання Комунального підприємства Ананьївської міської ради “Ананьїв-Водоканал” зупинити експлуатацію комплекної трансформаторної підстанції КТП-5, яка знаходиться за адресою м. Ананьїв, вул. Незалежності, 121; трансформаторної підстанції КТП-197, яка знаходиться за адресою м. Ананьїв, вул. Б. Хмельницького, 1; зупинити роботи в діючих електроустановках напругою понад 1000В; роботи в колодязях, траншеях, котлованах, колекторах, замкнутому просторі; роботи, що виконуються на висоті понад 1,3 метра; зупинити експлуатацію і ремонт водозбірних споруд у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю людей.
В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що посадовими особами Головного управління було проведено планову перевірку Комунального підприємства Ананьївської міської ради “Ананьїв-Водоканал”, з метою перевірки додержання вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки. Під час проведення планової перевірки виявлено 31 порушення нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, з яких 6 створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Враховуючи зазначене, а також порушення законодавства, викладене у рядку № 1, 2, 16, 19, 22, 24 розділу V Акту перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) від 24 лютого 2020 року № 15/14.7/03-242 у зв`язку з метою недопущення спричинення шкоди життю чи здоров`ю людей є підстави для негайного зупинення експлуатації трансформаторної підстанції КТП-5, яка знаходиться за адресою: м. Ананьїв, вул. Незалежності, 121; трансформаторної підстанції КТП-197, яка знаходиться за адресою: м. Ананьїв, вул. Б. Хмельницького, 1; зупинення робіт в діючих електроустановках напругою понад 1000 В; робіт в колодязях, траншеях, котлованах, колекторах, замкнутому просторі; робіт, що виконуються на висоті понад 1,3 метра; зупинення експлуатації і ремонту водозбірних споруд, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відповідач правом надати відзив на позовну заяву не скористався. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 01 березня 2021 року позов задовольнив.
Застосував заходи реагування у сфері державного нагляду до Комунального підприємства Ананьївської міської ради “Ананьїв-Водоканал” (код ЄДРПОУ 34108926; адреса: вул. Леніна, 11, м. Ананьїв, Одеська область, 66400) шляхом зобов`язання Комунального підприємства Ананьївської міської ради “Ананьїв-Водоканал” зупинити експлуатацію комплекної трансформаторної підстанції КТП-5, яка знаходиться за адресою м. Ананьїв, вул. Незалежності, 121; трансформаторної підстанції КТП-197, яка знаходиться за адресою м. Ананьїв, вул. Б. Хмельницького, 1; зупинити роботи в діючих електроустановках напругою понад 1000В; роботи в колодязях, траншеях, котлованах, колекторах, замкнутому просторі; роботи, що виконуються на висоті понад 1,3 метра; зупинити експлуатацію і ремонт водозбірних споруд у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю людей.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Комунальне підприємство Ананьївської міської ради “Ананьїв-Водоканал” подало апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:
- судом першої інстанції  не було враховано, що в своїй діяльності відповідач керується приписами Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» №2918 від 10.01.2002 (зі змінами та доповненнями), статтею 6 якого визначені принципи державної політики у сфері питного водопостачання одним з яких є гарантоване першочергове забезпечення питною водою населення для забезпечення питних, фізіологічних, санітарно- гігієнічних та побутових потреб, а також заборони відключення об`єктів питного водопостачання та водовідведення від системи енерго-, газо-, теплопостачання як об`єктів життєзабезпечення і стратегічного значення;
- суд першої інстанції не врахував, що відповідно до постанови уряду від 02 квітня 2020 року № 255 про зміни у постанові «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2» Кабінет міністрів України до 24 квітня 2020 року заборонив відключати електроенергію водоканалам та вуглевидобувним підприємствам.
Додатково апелянт зазначив, що на усунення недоліків, зазначених у Акті перевірки суб`єкта господарювання від 24.02.2020 № 15/14.7/03-242 було виконано наступне: 09.03.2021 Комунальне підприємство Ананьївської міської ради «Ананьїв-Водоканал» звернулось з листом до оператора Системи розподілу АТ «ДТЕК Одеські електромережі», Любашівського РЕМ; Ананьївська комерційна дільниця звернулась з заявою про взяття на обслуговування підстанцію КТП - 197, яка знаходиться за адресою м. Ананьїв, вул. Б. Хмельницького, 1 та комплекної трансформаторної підстанції КТТІ-5, яка знаходиться за адресою м. Ананьїв, вул. Незалежності, 121.
Було розроблено інструкції з охорони праці. На виконання ст. 13 Закону України «Про охорону праці» - директором було забезпечено проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці працівників.
На виконання ст.13 Закону України «Про охорону праці» - розроблено паспорт на кабельні лінії.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що наказом Головного управління Держпраці в Одеській області № 53 від 17.01.2020 “Про затвердження графіків перевірок суб`єктів господарювання та об`єктів на лютий 2020 року” затверджено проведння перевірки КП Ананьївської міської ради “Ананьїв-Водоканал” щодо додержання законодавства у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення у період з 18.02.2020 по 24.02.2020 року (а.с.7-10).
Відповідно до наказу Головного управління від 17.01.2020 № 53, повідомлення про проведення планової перевірки від 15.01.2020 № 15/01-28-107 (а.с.11) та направлення на проведення перевірки від 17.01.2020 № 15/01-29-74 (а.с.12), у період з 18.02.2020 по 24.02.2020 посадовими особами Головного управління було проведено планову перевірку Комунального підприємства Ананьївської міської ради “Ананьїв-Водоканал”.
За наслідком проведення перевірки контролюючим органом складено Акт перевірки суб`єкта господарювання від 24.02.2020 № 15/14.7/03-242 (а.с.13-18), яким зафіксовано наступні порушення:
- ст. 21 ЗУ “Про охорону праці” - не отримано дозвіл на устаткування підвищеної небезпеки: устаткування напругою понад 1000В трансформаторних підстанцій КТП-5, КТП-197. Порушено вимоги додатку 3 до Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (ПКМ України від 26.10.2011 № 1107 в редакції від 10.04.2019);
- ст. 21 ЗУ “Про охорону праці” - не надана декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки на виконання робіт підвищеної небезпеки та машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а саме:
- роботи в діючих електроустановках напругою понад 1000 В;
- роботи, що виконуються на висоті понад 1,3 метра;
- роботи в колодязях, траншеях, котлованах, колекторах, замкнутому просторі;
- експлуатація і ремонт водозбірних споруд Порушено вимоги додатку 6 до Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки (ПКМ України від 26.10.2011 № 1107 в редакції від 10.04.2019);
- ст. 13 ЗУ “Про охорону праці” - директор не забезпечив проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці працівників у кількості 31 особи. Порушено п.3.18 НПАОП 0.00-4.12-05 Типове положення про порядок проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці;
- ст. 13 ЗУ “Про охорону праці” - особа відповідальна за охорону праці не пройшла навчання та перевірку знань з питань охорони праці;
- ст. 13 ЗУ “Про охорону праці” - не розроблена програма вступного інструктажу з питань охорони праці;
- ст. 13 ЗУ “Про охорону праці” - не проводиться первинний, повторний, позаплановий інструктаж з питань охорони праці;
- ст. 13 ЗУ “Про охорону праці” - не розроблені інструкції з охорони праці для всіх професій згідно штатного розпису та видів робіт;
- ст. 13 ЗУ “Про охорону праці” -не ведеться журнал реєстрації інструкцій з охорони праці на підприємстві;
- ст. 13 ЗУ “Про охорону праці” - не ведеться журнал обліку видачі інструкцій з охорони праці на підприємстві;
- ст. 22 ЗУ “Про охорону праці” - відсутній журнал реєстрації осіб, що потерпіли від нещасних випадків;
- ст.8 ЗУ “Про охорону праці” - працівники підприємства не забезпечені спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального захисту;
- ст.13 ЗУ “Про охорону праці” - особа відповідальна за охорону праці не пройшла навчання з питань електробезпеки;
- ст.13 ЗУ “Про охорону праці” - не розроблено Положення про енергетичну службу підприємства;
- ст.13 ЗУ “Про охорону праці” - відсутній перелік осіб, які мають прано одноосібного огляду електроустаткування;
- ст.13 ЗУ “Про охорону праці” - не узгоджений у відділі Держпраці список робітників, які мають право вести оперативні переговори та віддавати оперативні розпорядження;
- ст.13 ЗУ “Про охорону праці” - не забезпечено проведення протиаварійних, приймально-здавальних і профілактичних випробувань і вимірів електроустановок, а саме: трансформаторних підстанцій КТП-5, КТП-197, повітряних ліній 0,4 кВ та кабельних ліній 0,4 кВ згідно з правилами і нормами;
- ст.13 ЗУ “Про охорону праці” - відсутні електрозахисні засоби для обслуговування електроустановок, а також засоби індивідуального захисту, а саме:
Вище 1000 В.
- ізольована штанга (оперативна) - 2шт.
- показчик напруги - 2шт.
- діелектричні рукавички – 1 пари.
- переносні заземлення - 2шт.
- плакати і знаки безпеки ( переносні) — комплект.
до 1000 В
- показчик напруги -2 шт.
- електровимірювальні кліщі -1 шт.
- інструмент з ізолювальними рукоятками - 1 компл.
- захисні каски ' - 1 шт, на кожного електротехнічного працівника
- респіратори - 2 шт.
- захисні окуляри - 2 пари;
- ст.13 ЗУ “Про охорону праці” - відсутній журнал обліку та зберігання засобів захисту;
- ст.13 ЗУ “Про охорону праці” - не проведено опосвідченяя стану безпеки електроустановок, а саме: трансформаторних підстанцій КТП-5, КТП-197, повітряних ліній 0,4 кВ та Кабельних ліній 0,4 кВ;
- ст.13 ЗУ “Про охорону праці” - відсутній перелік робіт, що виконуються за нарядами, розпорядженнями і в порядку поточної експлуатації;
- ст.13 ЗУ “Про охорону праці” - не виконуються організаційні заходи, що убезпечують працівників під час роботи, а саме: оформлення робіт нарядом, розпорядженням або затвердженням переліку робіт, що виконуються в порядку поточної експлуатації;
- ст.13 ЗУ “Про охорону праці” - не проведено випробування ізоляції, опору петлі “фаза-нуль” кабельних ліній КЛ 0,4, кабельних вводів 0,4 кВ, внутрішньої електропроводки;
- ст.13 ЗУ “Про охорону праці” - відсутній паспорт на кабельні лінії КЛ 0,4 кВ та повітряні лінії ГОІ. 0,4кВ;
- ст.13 ЗУ “Про охорону праці” - відсутні паспорти, схеми та протоколи вимірювання на кожен заземлювальний пристрій, що є в експлуатації;
- ст.13 ЗУ “Про охорону праці” - не присвоюється працівникам в установленому порядку група з електробезпеки;
- ст.13 ЗУ “Про охорону праці” - не призначена особа відповідальна за експлуатацію свердловин, водозабірних споруд;
- ст.13 ЗУ “Про охорону праці” - при виконанні небезпечних робіт керівники не видають наряди-допуски;
- ст.13 ЗУ “Про охорону праці” - персонал не забезпечений сигналізаторами шкідливих та небезпечних речовин;
- ст.13 ЗУ “Про охорону праці” - відсутні примусова система вентиляції в будівлі КНС;
- ст.13 ЗУ “Про охорону праці” - не забезпечується проведення виміру статичного (1 раз на 2 місяці) та динамічного (1 раз на місяць) рівней у свердловинам;
- ст.13 ЗУ “Про охорону праці” - до паспорту свердловин не заносяться записи, щодо ремонту свердловин та результати перевірки та іспитів.
24.02.2020 ГУ Держпраці в Одеській області винесено Припис № 15/14.7/03-242-444 про усунення порушень вимог законодавства, у якому зафіксовано 31  порушення законодавства з охорони праці та промислової безпеки, з яких 6 створюють загрозу життю та здоров`ю людей (а.с.19-21).
Примірник припису 24.02.2020 вручено директору КП Ананьївської міської ради “Ананьїв-Водоканал”, що підтверджується його підписом у приписі.
Порушення законодавства, викладені у рядках № 1, 2, 16, 19, 22, 24 розділу V Акту перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) від 24 лютого 2020 року № 15/14.7/03-242, можуть спричинити шкоду життю чи здоров`ю людей.
Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що недотримання відповідачем вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки й високий ступінь небезпечності зазначених в акті перевірки порушень, свідчать, що наявність зазначених порушень є реальним ризиком виникнення надзвичайних ситуацій та створює загрозу життю та здоров`ю працівників (робітників).
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”, Закону України “Про охорону праці”.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до статті 1 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, державний нагляд (контроль) діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.
Відповідно до абзацу 1 частини 5 статті 4 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”, виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.
Згідно з частиною першою статті 39 Закону України “Про охорону праці” посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право безперешкодно відвідувати підконтрольні підприємства (об`єкти), виробництва фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та здійснювати в присутності роботодавця або його представника перевірку додержання законодавства з питань, віднесених до їх компетенції.
Відповідно до абзацу 5 частини першої статті 39 Закону України “Про охорону праці”  посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.
Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення № 96), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, Держпраці є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Відповідно до пункту 4 Положення № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань:
- здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю (підпункт 6);
-  здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань, зокрема, забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; (підпункт 16);
- зупиняє, припиняє, обмежує експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень та інших виробничих об`єктів, виготовлення та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва, виконання певних робіт, у тому числі пов`язаних із користуванням надрами, застосуванням нових небезпечних речовин, реалізацію продукції шляхом видачі відповідного розпорядчого документа у передбачених законодавством випадках, а також анулює видані дозволи і ліцензії до усунення порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю працівників (підпункт 52).
Підпунктом 12 пункту 6 Положення № 96 Держпраці для виконання покладених на неї завдань надано право звертатися у передбачених законом випадках до суду.
Згідно з пунктом 7 Положення № 96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.
Наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2018 №84 затверджено Положення про Головне управління Держпраці в Одеській області, згідно з пунктом 1 якого, назване Головне управління є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.
Таким чином, позивач наділений повноваженнями щодо здійснення контролю за   додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому законом.
Основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні визначає Закон України “Про охорону праці”.
Відповідно до статті 13 Закону України “Про охорону праці”, роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.
З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, а саме: створює відповідні служби і призначає посадових осіб, які забезпечують вирішення конкретних питань охорони праці, затверджує інструкції про їх обов`язки, права та відповідальність за виконання покладених на них функцій, а також контролює їх додержання; розробляє за участю сторін колективного договору і реалізує комплексні заходи для досягнення встановлених нормативів та підвищення існуючого рівня охорони праці; забезпечує виконання необхідних профілактичних заходів відповідно до обставин, що змінюються; впроваджує прогресивні технології, досягнення науки і техніки, засоби механізації та автоматизації виробництва, вимоги ергономіки, позитивний досвід з охорони праці тощо; забезпечує належне утримання будівель і споруд, виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом; забезпечує усунення причин, що призводять до нещасних випадків, професійних захворювань, та здійснення профілактичних заходів, визначених комісіями за підсумками розслідування цих причин; організовує проведення аудиту охорони праці, лабораторних досліджень умов праці, оцінку технічного стану виробничого обладнання та устаткування, атестацій робочих місць на відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці в порядку і строки, що визначаються законодавством, та за їх підсумками вживає заходів до усунення небезпечних і шкідливих для здоров`я виробничих факторів; розробляє і затверджує положення, інструкції, інші акти з охорони праці, що діють у межах підприємства (далі - акти підприємства), та встановлюють правила виконання робіт і поведінки працівників на території підприємства, у виробничих приміщеннях, на будівельних майданчиках, робочих місцях відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці, забезпечує безоплатно працівників нормативно-правовими актами та актами підприємства з охорони праці; здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці; організовує пропаганду безпечних методів праці та співробітництво з працівниками у галузі охорони праці; вживає термінових заходів для допомоги потерпілим, залучає за необхідності професійні аварійно-рятувальні формування у разі виникнення на підприємстві аварій та нещасних випадків.
Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.
Згідно статті 21 Закону України “Про охорону праці”, виробничі будівлі, споруди, машини, механізми, устаткування, транспортні засоби, що вводяться в дію після будівництва (виготовлення) або реконструкції, капітального ремонту тощо, та технологічні процеси повинні відповідати вимогам нормативно-правових актів з охорони праці.
Проектування виробничих об`єктів, розроблення нових технологій, засобів виробництва, засобів колективного та індивідуального захисту працюючих повинні провадитися з урахуванням вимог щодо охорони праці. Експертиза проектів будівництва на їх відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці проводиться відповідно до статті 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".
Роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов`язань на постачання. Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.
Порядок видачі дозволів або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, проведення або експлуатація (застосування) яких потребує отримання дозволу, та граничні розміри тарифів на проведення експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, висновок якої є підставою для видачі дозволів, встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Строк дії дозволу становить: на виконання робіт або на експлуатацію машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки - п`ять років (з подальшим його продовженням); на застосування машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки - безстроково.            Підставою для переоформлення документа дозвільного характеру є: зміна найменування суб`єкта господарювання - юридичної особи або прізвища, імені та по батькові фізичної особи - підприємця; зміна місцезнаходження суб`єкта господарювання.
Підставою для відмови у переоформленні, видачі дубліката дозволу є: подання роботодавцем неповного пакета документів, необхідних для переоформлення, видачі дубліката дозволу згідно із встановленим законодавством вичерпним переліком; виявлення в документах, поданих роботодавцем, недостовірних відомостей; зміна ідентифікаційного коду за Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, зазначеного у дозволі.
Переоформлення, видача дубліката дозволу здійснюються на безоплатній основі.
Набуття права на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки може здійснюватися на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці. Переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, виконання або експлуатація (застосування) яких може здійснюватися на підставі такої декларації, встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, протягом 10 робочих днів з дня надходження заяви на одержання дозволу та необхідних документів приймає рішення про видачу дозволу або про відмову в його видачі із зазначенням підстав, визначених цією статтею.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, приймає рішення про відмову у видачі дозволу в разі: неподання роботодавцем необхідних документів та (або) їх оформлення з порушенням встановлених вимог; подання недостовірних відомостей або висновку за результатами експертизи, який затверджено чи складено більш як за рік до дня подання заяви; встановлення згідно з висновком за результатами експертизи невідповідності об`єкта експертизи вимогам законів та інших нормативно-правових актів з охорони праці.
Відповідно до п.21 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінета Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. №1107, виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені в додатку 6, експлуатація (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що зазначене в додатку 7, здійснюються роботодавцем на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці.
Декларація за формою згідно з додатком 8 подається суб`єктом господарювання (уповноваженим ним органом або особою): у паперовій формі особисто або поштовим відправленням – адміністратору; в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, оформлена згідно з вимогами законів у сфері електронних документів, - дозвільному органу за своїм місцезнаходженням або у випадках, передбачених законом, за місцем провадження діяльності чи місцезнаходженням об`єкта не пізніше ніж за п`ять робочих днів до початку виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності.
Згідно п.17 Переліку видів робіт підвищеної небезпеки Додаток 6 до Порядку (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 3 березня 2020 р. № 207), на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці виконується монтаж, демонтаж, налагодження, ремонт, технічне обслуговування, реконструкція машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, що зазначені в додатках 3 і 7 до Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки.
Відповідно до п.7 Додатку 7 до Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1107, до переліку машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, що експлуатуються (застосовуються) на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці відносяться, устаткування напругою понад 1000 В (електричне устатковання електричних станцій і мереж, технологічне електрообладнання).
Враховуючи викладене, на роботи в діючих електроустановках напругою понад 1000 В; роботи, що виконуються на висоті понад 1,3 метра; роботи в колодязях, траншеях, котлованах, колекторах, замкнутому просторі; експлуатація і ремонт водозбірних споруд необхідно отримати декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці на виконання робіт на об`єктах підвищеної небезпеки. 
Вирішуючи питання щодо порушення відповідачем пункту 1.3.1 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів, затверджених наказом Держнаглядохоронпраці України 09.01.98 №4 (далі - Правила №4), суд першої інстанції зазначив про таке ( пункт 16 розділу V Акту перевірки).
Так, пунктом 1.3.1 Правил № 4, визначено, що керівник підприємства зобов`язаний забезпечити утримання, експлуатацію і обслуговування електроустановок відповідно до вимог чинних нормативних документів. Для цього він повинен, поміж іншого:
- забезпечити проведення протиаварійних, приймально-здавальних і профілактичних випробувань  та вимірювань електроустановок згідно з правилами і нормами (ПТЕ);
- забезпечити проведення технічного огляду електроустановок.
Згідно з пунктом 7 Порядку проведення огляду, випробування та експертного обстеження (технічного діагностування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №687 технічний огляд проводиться з метою визначення якості виготовлення, монтажу, ремонту, реконструкції і модернізації, умов та строку подальшої безпечної експлуатації устаткування, оцінки технічного стану складових частин, деталей або їх елементів, перевірки їх на відповідність технічним вимогам тощо.
При цьому пунктом 5 Порядку №687 передбачено, що технічний огляд та/або експертне обстеження устаткування проводять атестовані в установленому порядку фахівці спеціалізованої, експертної та уповноваженої організації, які безпосередньо не беруть участі у проектуванні, виготовленні, постачанні, придбанні, володінні, користуванні, монтажі, налагоджуванні, технічному обслуговуванні, ремонті, модернізації, реконструкції чи заміні цього або аналогічного устаткування.
Комунальне підприємство Ананьївської міської ради "Ананьїв-Водоканал" не  надало  докази проведення відповідачем протиаварійних, приймально-здавальних і профілактичних випробувань і вимірів електроустановок ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції.
Щодо не проведення відповідачем опосвідчення стану безпеки електроустановок підприємства, що є порушенням ним  пунктів 8.1-8.4 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів, затверджених наказом Держнаглядохоронпраці від 09.01.98 №4, суд першої інстанції зазначив про таке (пункт 19 розділу V Акту).
Згідно пункту 8.1 указаних Правил регламентні роботи по проведенню опосвідчення стану безпеки електроустановок споживачів виконується підприємством (власником) згідно з орієнтовним переліком робіт. Періодичність опосвідчень стану безпеки встановлена один раз на три роки, після первинного опосвідчення, яке провадиться протягом року після затвердження цих Правил. Рівень безпечного стану електроустановок оформлюється актом, у якому оцінюється стан безпеки діючого електроустаткування, наявність необхідної експлуатаційної та оперативної документації в електрогосподарстві.
Пунктом 8.2 цих Правил встановлено, що акт опосвідчення стану безпеки електроустановок споживачів (додаток 8), оформлюється комісією підприємства (організації) у складі: - керівника (головного інженера) - голова комісії); начальника енергетичної служби (особи, відповідальної за електрогосподарство); начальника відділу охорони праці. Акт затверджується керівником підприємства (організації), власником.
Відповідно до пункту 8.3 згаданих Правил  опосвідченням передбачається:
- перевірка наявності експлуатаційної і виконавчої документації в обсягах, передбачених вимогами ПВЕ, ПТЕ і ПБ, СНиП, державних стандартів, під час експлуатації електроустановок споживачів, паспортно-технічних даних, інструкцій щодо експлуатації устаткування;
- визначення достатності і працездатності захисно-блокувальних пристроїв;
- оцінка стану безпеки електроустаткування, а також стану будівельної частини будівель і споруд енергетичних об`єктів;
- перевірка періодичності і якості виконання регламентних робіт щодо обслуговування електроустаткування;
- оцінка рівня фахової підготовки працівників з питань безпеки, відповідності кваліфікації до робіт, що виконуються.
Акти опосвідчення стану безпеки електроустановок реєструються та зберігаються на підприємстві (організації), у власника. Копії актів, по закінченні звітного періоду, направляються в територіальні органи Держнаглядохоронпраці, Держенергоспоживнагляду та у відділи охорони праці Держадміністрацій (пункт 8.4 Правил).
Відповідно до п. 8.7.3. Правил, 4 на підприємстві має знаходитись наступна документація:.
Наказ про особу, відповідальну за електрогосподарство, її професійна відповідність.
Список осіб, які мають право віддавати оперативні розпорядження, вести оперативні переговори, а також наявність переліку телефонів диспетчерів енергопостачальної організації та доступність зв`язку.
Журнал перевірки знань ПТЕ електроустановок споживачів і цих Правил.
Список електротехнічних працівників.
Медичний висновок про дозвіл на право роботи електротехнічних працівників в електроустановках.
Список осіб, які можуть призначатися відповідальними особами.
Перелік робіт, які можуть виконуватися за нарядом і за розпорядженням.
Перелік робіт, які проводяться в порядку поточної експлуатації.
Однолінійна схема електроустановок.
Комплект експлуатаційних інструкцій та інструкцій з охорони праці.
Журнал інструктажів.
Журнал обліку електроінструменту.
План навчання електротехнічних працівників безпеці праці.
План протиаварійних тренувань.
Журнал обліку протиаварійних і протипожежних тренувань.
Оперативний журнал.
Журнал обліку відмов і аварій в роботі електрообладнання і мереж.
Журнал обліку захисних засобів.
Журнал реєстрації протоколів випробування засобів захисту і інструменту з ізолювальними ручками, переносних світильників, знижувальних трансформаторів; журнал випробувань засобів захисту із діелектричних матеріалів.
Журнал обліку робіт за нарядами і розпорядженнями.
Графік огляду кабельних трас, кабельних споруд і повітряних ліній.
Протоколи перевірок і випробування електрообладнання, апаратури, пристроїв РЗ і А, електромереж і заземлювальних пристроїв.
Паспортні карти або журнали з описом електрообладнання, що експлуатується, і захисні засоби з зазначенням технічних характеристик і зазначенням інвентарних номерів.
Креслення електромереж, установок і споруд; кабельні журнали, виконавчі креслення ПЛ і кабельних трас.
Виконавча документація підземних кабельних трас і заземлювальних пристроїв з прив`язками до будівель і постійних споруд із зазначенням місць встановлення з`єднувальних муфт і перетинів з комунікаціями.
Так, під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем не доведено усунення виявлених порушень (підпунктів 19, 22, 24  розділу V Акту перевірки), зокрема, не надано орієнтовний перелік робіт щодо проведення опосвідчення стану безпеки електроустановок споживачів та випробувань ізоляції, опору петлі “фаза-нуль”.
Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом (ст. 43 Конституції України).
Отже, саме людина, її життя і здоров`я, зокрема визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Кожен громадянин повинен бути забезпечений безпечними для його життя і здоров`я умовами праці.
Недотримання правил у сфері промислової безпеки, охорони праці може призвести до тяжких наслідків, що є неприпустимим, оскільки порушуватиме конституційно закріплені права людей, зокрема тих, які працюють на електроустановках, та, окрім того, створює загрозу життю та здоров`ю людей, які працюють на підприємствах, установах, організаціях, які обслуговуються такими електроустановками.
Положення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантують, що право кожного на життя охороняється законом та обов`язок захищати право на життя за статті 2 цієї Конвенції визначається у поєднанні із загальним обов`язком держави за статтею 1 Конвенції, яка визначає гарантування кожному, хто перебуває під юрисдикцією, прав і свобод, визначених в Конвенції.
Колегія суддів констатує, що з обсягу встановлених судом першої інстанції обставин випливає, що недотримання відповідачем вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки й високий ступінь небезпечності зазначених в акті перевірки порушень, свідчать, що наявність зазначених порушень є реальним ризиком виникнення надзвичайних ситуацій та створює загрозу життю та здоров`ю працівників (робітників).
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає вагомим аргумент апелянта, що в своїй діяльності відповідач керується приписами Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10.01.2002 (зі змінами та доповненнями), статтею 6 якого визначені принципи державної політики у сфері питного водопостачання одним з яких є гарантоване першочергове забезпечення питною водою населення для забезпечення питних, фізіологічних, санітарно - гігієнічних та побутових потреб, а також заборони відключення об`єктів питного водопостачання та водовідведення від системи енерго-, газо-, теплопостачання як об`єктів життєзабезпечення і стратегічного значення.
Проте, у спірному випадку потрібно надати перевагу пріоритету життю і здоров`я працівників Комунального підприємства Ананьївської міської ради "Ананьїв-Водоканал", що і було причиною зупинення експлуатації устаткування підвищеної небезпеки, а також заборони виконання робіт підвищеної небезпеки.
Окрім того, Комунальне підприємство Ананьївської міської ради "Ананьїв-Водоканал" не позбавлене можливості щодо вжиття альтернативних заходів задля забезпечення питною водою населення для забезпечення питних, фізіологічних, санітарно - гігієнічних та побутових потреб на час усунення виявлених недоліків.
Статтею 4 Закону України «Про охорону праці» визначено, що державна політика в галузі охорони праці базується, у тому числі на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.
Згідно з пунктом 5 статті 4 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.
За змістом частини 7 статті 7 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” (зі змінами від 20.06.2013) на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.
Отже, підставою для застосування заходів реагування є встановлення порушення вимог законодавства, що створює загрозу життю та здоров`ю людей.
Колегія суддів зазначає, що поняття порушення, яке створює загрозу життю та/або здоров`ю людей є оціночним. Водночас, встановлені у цій справі порушення, безперечно, в тій чи іншій мірі створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, оскільки стосуються, зокрема, експлуатація устаткування підвищеної небезпеки, а також заборони виконання робіт підвищеної небезпеки.
Зазначені порушення, допущені відповідачем, були встановлені позаплановою перевіркою Комунального підприємства Ананьївської міської ради "Ананьїв-Водоканал"  щодо додержання та виконання суб`єктом господарювання вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, за результатами якої складений акт перевірки від 24 лютого 2020 року № 15/14.7/03-242.
Так в ході перевірки, виявлено 31 порушення, з яких 6 створюють загрозу життю та здоров`ю людей, що було зафіксовано у розділі V акту 24 лютого 2020 року № 15/14.7/03-242, який має доказове значення.
Отже, фіксування в акті перевірки порушень вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки і є їх встановленням в розумінні Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”.
Близька за змістом правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 липня 2018 року, № судового рішення в ЄДРСРУ 75517038.
Щодо посилання апелянта на те, що  суд першої інстанції не врахував, що відповідно до постанови уряду від 02 квітня 2020 року № 255 про зміни у постанові «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2» Кабінет міністрів України до 24 квітня 2020 року заборонив відключати електроенергію водоканалам та вуглевидобувним підприємствам, слід зазначити таке.
Так відповідно пункту 12 частини 2 зазначеної Постанови № 255 унормовано – заборонити до 24.04.2020 постачальникам електричної енергії, операторам систем розподілу електричної енергії здійснювати відключення та обмеження нижче технологічного мінімуму споживання електричної енергії підприємств централізованого водопостачання та водовідведення незалежно від форми власності, вугледобувних підприємств.
Тобто із наведеної норми вбачається заборона постачальникам електричної енергії, операторам систем розподілу електричної енергії здійснювати відключення та обмеження електричної енергії підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, проте відповідач не є постачальником електричної енергії.
Посилання апелянта на те, що ним надані докази на підтвердження здійснення заходів щодо усунення порушень зазначених у Акті перевірки суб`єкта господарювання від 24.02.2020 № 15/14.7/03-242, не спростовують факт того, що порушення, виявлені за результатами проведення перевірки,  які створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей, відповідачем не усунуто у повному обсязі.
Колегія суддів наголошує на тому, що апеляційний суд переглядає в апеляційному порядку судове рішення, ухвалене судом першої інстанції саме на момент його винесення.
Тому, надані апелянтом докази, які датовані пізніше, ніж рішення суду першої інстанції не можуть слугувати підставою для його скасування.
Крім того, КП «АНАНЬЇВ-ВОДОКАНАЛ» не надав жодного підтверджуючого документа щодо усунення порушень зазначених у пунктах 1,2,16,19,22, 24 акту від 24.02.2020 № 15/14.7/03-242, які стали підставою для застосування заходів реагування шляхом зупинки експлуатації об`єктів підвищеної небезпеки, а також виконання робіт підвищеної небезпеки
Слід зазначити, що стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами Європейський суд з прав людини виробив позицію, згідно з якою за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (п. 111 рішення від 31.07.2008 року у справі Druћstevnн zбloћna Pria and Others v. Czech Republic, п. 157 рішення від 21.07.2011 року у справі Case of Sigma radio television LTD. v. Cyprus та інші.).
Колегія суддів враховує також постанову Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 820/5143/17 та зазначає про врахування в цій справі принципу співмірності обраного заходу реагування не усунутим порушенням на час розгляду справи та дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.
Отже, виходячи з контексту заявлених позовних вимог та обраного позивачем способу захисту порушеного права та/або законного інтересу, а також системного аналізу положень чинного законодавства України, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов Головного управління Держпраці в Одеській області .
Додатково апеляційний суд зауважує, що всі спірні питання щодо усунення порушень в подальшому та зміни чинного законодавства, регулюються  приписами статті 4 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” та не є предметом апеляційного розгляду.          
Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Ананьївської міської ради "Ананьїв-Водоканал"  залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду  від 01 березня 2021 року по справі № 420/2962/20 – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Дата складення та підписання повного тексту судового рішення – 24 червня 2021 року. 

Головуючий суддя 	 	Шляхтицький О.І.	
Судді	    	Домусчі С.Д.    Семенюк Г.В.