П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

09 червня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/997/20	
Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	
при секретарі –	Яценюк О.Р.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року у справі за позовом Приватного підприємства «Котломонтажналадка – Інвест» до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:
В квітні 2020 року приватне підприємство «Котломонтажналадка – Інвест» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі, в якому просило визнати протиправним та скасувати наступні податкові повідомлення-рішення від 17.01.2020 року:
- податкове повідомлення-рішення за формою «Р» №0000140522, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за податковим зобов`язанням у сумі 410933,00 грн. та за штрафними санкціями у сумі 102748,00 грн.;
- податкове повідомлення-рішення за формою «Р» від 17.01.2020 року №0000130522, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств за податковим зобов`язанням у сумі 381144,00 грн. та за штрафними санкціями на суму 95286 грн..
Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що спірні податкові повідомлення-рішення винесені на підставі помилкових та безпідставних висновків контролюючого органу в акті планової виїзної документальної перевірки від 11.12.2019 року №50/21-22-05-01/22758128 стосовно документування позивачем господарських операцій з контрагентами ТОВ «Блайвен», ПП «Контро лайт», ТОВ «Квелс», ТОВ «Ті Енд Айті», ТОВ «Айрон буд» без фактичного виконання субпідрядних робіт. Позивач зазначає, що позиція податкового органу ґрунтується виключно на даних ЄРПН та АІС Податковий блок про відсутність у вказаних підприємств власного або орендованого нерухомого майна, земельних ділянок, та декларування цими контрагентами протягом відповідного періоду придбання товарів, відмінних від тих, що реалізовані контрагентам - покупцям. Позивач вказує, що факти виконання послуг та оплати їх вартості підтверджується актами виконаних робіт №КБ-2в, видатковими накладними, податковими накладними, господарські операції належним чином відображені у бухгалтерському обліку позивача та податковій звітності, але відповідачем безпідставно визнано вказані первинні документи такими, що не мають юридичної сили первинних документів, а регістри бухгалтерського обліку та податкова звітність, складені на підставі таких первинних документів, недійсними. 
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 року позов задоволено. 
Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог скасувати та прийняти по справі нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, в період з 21.11.2019 року по 04.12.2019 року посадовими особами відповідача проведено планову виїзну документальну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 року, за результатами якої складено акт від 11.12.2019 року №50/21-22-05-01/22758128 (надалі – акт перевірки).
У висновку акту перевірки зазначено, що встановлено порушення:
- п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, п.11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 381144,00 грн., в т.ч. по періодах: 2017 – 158674,00 грн., 2018- 222470,00 грн.,;
- п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, в результаті чого занижено суму ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету в періоді, що перевірявся, на загальну суму 410993,00 грн., в т.ч. по періодах: грудень 2017 року – 163804,00 грн., грудень 2018 року – 247189,00 грн..
До таких висновків ревізори контролюючого органу дійшли після дослідження в рамках перевірки задекларованих позивачем валових витрат та податкового кредиту по операціям з придбання товарів, робіт та послуг у наступних контрагентів: ТОВ «Блайвен», ПП «Контро лайт», ТОВ «Квелс», ТОВ «Ті Енд Айті», ТОВ «Айрон буд».
На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 17.01.2020 року:
- №0000140522 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів ( робіт, послуг)» на загальну суму 513741,00 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями на 410 993,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 102748,00 грн.;
- №0000130522 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем «Податок на прибуток приватних підприємств» на загальну суму 476430,00 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями на 381144,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 95286,00 грн..
Зі змісту розділів 3.1.1 (податок на прибуток), 3.1.2 (ПДВ) акту перевірки вбачається, що по операціям із вказаними контрагентами позивачем були завищені витрати на загальну суму 2117463,00 грн., а також завищений податковий кредит на загальну суму 410993,00 грн., в тому числі за грудень 2017 року на 163804,00 грн. та за грудень 2018 року на 247189,00 грн..
В обґрунтування своєї позиції щодо цих контрагентів, податковий орган в акті перевірки посилається на обставини, які, на його думку, вказують на сумніви щодо виконання субпідрядних робіт саме спірними контрагентами.
Так, відповідач вказує, що відповідно до даних інформаційних баз ІС «Податковий блок» та її підсистемах: «Обробка ПЗ та платежів», «Облік платежів», «Податковий аудит», «Реєстрація ПП», «Аналітична система», ЄРПН у спірних контрагентів позивача відсутні необхідні трудові ресурси та виробничі потужності для самостійного виконання договірних зобов`язань, а також придбання ними відмінного від реалізованого товару позивачу.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції відхилив доводи податкового органу щодо відсутності реальних операцій між позивачем та вищевказаними контрагентами, зазначивши наступне:
- на виконання вищевказаних договорів з вказаними контрагентами позивачем від цих контрагентів приймались субпідрядні роботи згідно затверджених актів, де вказані кількість, обсяг і вартість робіт та підтверджується відповідними актами з приймання виконаних будівельних робіт №КБ-2, підсумковими відомостями ресурсів (витрати по факту). Документування придбання (робіт, послуг) та включення відповідних сум ПДВ до складу податкового кредиту декларації з ПДВ за відповідні звітні періоди по вказаним постачальникам послуг ТОВ «Блайвен», ПП «Контро Лайт», ТОВ «Квелс», ТОВ «ТІ ЕНД АЙТІ», ТОВ «Айрон буд» відбувалось на підставі податкових накладних та актів виконаних робіт, зазначених у таблицях на стор.11, 15, 21, 22, 24, 25, 27 акту перевірки, де контролюючим органом підтверджено, що суми ПДВ правомірно включено до податкового кредиту відповідного періоду, відображених у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають відомостям додатку 5 до декларації з ПДВ, а постачальники ТОВ «Блайвен», ПП «Контро Лайт», ТОВ «Квелс», ТОВ «Ті Енд Айті», ТОВ «Айрон буд» були зареєстрованими платниками ПДВ, тобто мали повну податкову правосуб`єктність та відповідне право на виписку податкових накладних.
- представник відповідача та допитаний в якості свідка головний державний ревізор - інспектор ОСОБА_1 підтвердили відсутність зауважень щодо бухгалтерської документації, складеної за результатами проведених господарських операцій, окрім деяких недоліків, які містяться в актах приймання виконаних будівельних робіт;
- неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо (абзац 9 частини 2 статті 9 Закону №996-XIV). Такі первинні документи повинні оцінюватися у сукупності з іншими обставинами справи;
- надані позивачем документальні докази вказують на факт виконання послуг та оплати їх вартості з метою подальшого використання у межах господарської діяльності позивача;
- відсутність у вказаних контрагентів власного або орендованого нерухомого майна, земельної ділянки, придбання товару, відмінного від реалізованого позивачу та відсутність достатньої кількості трудових ресурсів у контрагента, не свідчить про нереальність господарської операції за умови підтвердження її належними первинними документами бухгалтерського та податкового обліку;
- без встановлення у судовому порядку обставин відсутності у контрагентів суб`єкта господарювання основних засобів, трудових ресурсів тощо, висновки податкового органу про нереальність господарських операцій з огляду на зазначені обставини носять лише характер припущень. Відповідачем не зазначались конкретні докази на підтвердження таких припущень, як це передбачено частиною 2 статті 77 КАС України.
Суд першої інстанції також відхилив посилання в акті перевірки на факт існування кримінального провадження №32019230000000011 від 11.02.2019 року стосовно створення громадянином ОСОБА_2 ряду фіктивних підприємство, в тому числі і контрагента позивача ТОВ «Блайвен», зазначивши, що сам факт порушення кримінальної справи не вказує на наявність обставин, які не потребують доказування. Однак, в межах даної справи, відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо надання пояснень директора ОСОБА_2 у співвідношенні до наявності підпису цієї особи на документах, наданих позивачем в якості первинних, а вжитті судом заходи щодо виклику в судове засідання цієї особи не знайшли позитивного вирішення у зв`язку з неможливістю встановити фактичне місце їх знаходження.
Також суд першої інстанції відхилив посилання відповідача на певні відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень стосовно причетності інших контрагентів ПП «Контро Лайт», ТОВ «Ті енд Айті», ТОВ «Квелс» та ТОВ «Айрон Буд» до кримінальних проваджень, зазначивши, що ці обставини не були підставою для поняття спірних рішень, а згідно ч.2 ст.77 КАС України суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Дослідивши надані позивачем документи по операціям із вказаними контрагентами, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та наведеними судом обґрунтуваннями, які полягають в наступному. 
Пунктом 44.1 ст.44 ПК України (тут та надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством. 
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до пп.134.1 п.134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Згідно частини 3 розділу 1 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 року №73, витрати - зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, які призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками).
Фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансовий стан, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період.
Частинами 1, 8 розділу 2 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку визначено, що фінансова звітність складається з: балансу (звіту про фінансовий стан) (далі - баланс), звіту про фінансові результати (звіту про сукупний дохід) (далі - звіт про фінансові результати), звіту про рух грошових коштів, звіту про власний капітал і приміток до фінансової звітності.
У Звіті про фінансові результати розкривається інформація про доходи, витрати, прибутки і збитки, інший сукупний дохід та сукупний дохід підприємства за звітний період.
Згідно п.п.4-7, 19 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» (П(С)БУ16), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318, об`єкт витрат - продукція, роботи, послуги або вид діяльності підприємства, які потребують визначення пов`язаних з їх виробництвом (виконанням) витрат. 
Витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.
Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.
Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.
Витрати на збут включають такі витрати, пов`язані з реалізацією (збутом) продукції (товарів, робіт, послуг): витрати пакувальних матеріалів для затарювання готової продукції на складах готової продукції; витрати на ремонт тари; оплата праці та комісійні винагороди продавцям, торговим агентам та працівникам підрозділів, що забезпечують збут; витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг); витрати на передпродажну підготовку товарів; витрати на відрядження працівників, зайнятих збутом; витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів, пов`язаних зі збутом продукції, товарів, робіт, послуг (операційна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона); витрати на транспортування, перевалку і страхування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів) відповідно до умов договору (базису) поставки; витрати на гарантійний ремонт і гарантійне обслуговування; витрати на страхування призначеної для подальшої реалізації готової продукції (товарів), що зберігається на складі підприємства; витрати на транспортування готової продукції (товарів) між складами підрозділів (філій, представництв) підприємства; інші витрати, пов`язані зі збутом продукції, товарів, робіт, послуг.
Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.
Відповідно до пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. 
Згідно абз.«а», «б» п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу. 
Пунктом 187.1 ст.187 ПК України встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. 
Відповідно до абз.«а» п.198.1 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (п.198.2 ст.198 ПК України).
Згідно п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIV (далі - Закон №996-XIV, тут та надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Частинами 1, 2 ст.9 Закону №996-XIV передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. 
Пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 (далі - Положення №88), встановлено, що первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників (п.2.15 Положення №88).
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.          Якщо ж господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції. 
Як слідує з матеріалів справи, основним видом діяльності позивача є інші будівельно-монтажні роботи (за кодом КВЕД 43.29), монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціювання (за кодом КВЕД 433.22).
Згідно акту перевірки та наданих позивачем документів, протягом перевіреного періоду позивач відобразив у бухгалтерському обліку господарські операції з ТОВ «Блайвен», ПП «Контро лайт», ТОВ «Квелс», ТОВ «Ті Енд Айті», ТОВ «Айрон буд», з якими позивачем укладено ряд договорів субпідряду з метою виконання наступних підрядних робіт: 
- на замовлення МКП «ВУВКГ м. Херсона» щодо будівництва зони санітарної охорони та облаштування артезіанської свердловини для водо забезпечення мешканців району Склотари у м. Херсоні; 
- будівництво зони санітарної охорони та облаштування артезіанської свердловини №20-163 ( АДРЕСА_1 на замовлення МКП «ВУВКГ м. Херсона»;
- капітальний ремонт насосної з заміною устаткування та автоматизації ХОЦЗ по АДРЕСА_2 на замовлення Херсонського обласного центру зайнятості;
- капітальний ремонт опалення ясел-садка в с.Томина Балка Білозерського району на замовлення Білозерської селищної ради;
- реконструкція котельні та теплотраси Костогризівської ЗОШ І-ІІІ ст. за адресою АДРЕСА_3 на замовлення Центру по обслуговуванню установ та закладів освіти району Олешківської районної ради Херсонської області;
- реконструкція системи опалення Костогризівської ЗОШ І-ІІІ ст. за адресою АДРЕСА_3 на замовлення Центру по обслуговуванню установ та закладів освіти району Олешківської районної ради Херсонської області. 
Більш детальні обставини господарських відносин позивача із вказаними контрагентами полягають в наступному: 
03.12.2018 року між ПП «КМН-Інвест`та ТОВ «Блайвен» (код за ЄДР 42471484) укладено договір підряду від 03.12.2018 року №10, за умовами якого ТОВ «Блайвен» - підрядник в особі директора ОСОБА_2 зобов`язується виконати роботи - облаштування артезіанської свердловини району Склотара у м.Херсоні. Встановлення обладнання. Зовнішні мережі. Електромонтажні роботи.
05.12.2018 року між ПП «КМН-Інвест» та ТОВ «Блайвен» укладено договір підряду від 05.12.2018 року №12, за умовами якого ТОВ «Блайвен» - підрядник в особі директора ОСОБА_2 зобов`язується виконати роботи - облаштування артезіанської свердловини №20-163 у м. Херсоні. Встановлення обладнання. Електромонтажні роботи.
10.12.2018 року між ПП «КМН-Інвест» та ПП «Контро лайт» (код за ЄДР 42388360) укладено договір від 10.12.2018 року №13, за умовами якого ПП «КОНТРО ЛАЙТ» - підрядник в особі директора ОСОБА_3 зобов`язується виконати роботи - облаштування артезіанської свердловини №20-163 у м.Херсоні. Зовнішні мережі.
20.10.2017 року між ПП «КМН-Інвест» та ТОВ «Квелс» (код за ЄДР 41583737) укладено договір підряду від 20.10.2017 року №115, за умовами якого ТОВ «Квелс» - підрядник в особі директора ОСОБА_4 зобов`язується виконати роботи - реконструкція котельні та теплотраси Костогризівської ЗОШ І-ІІІ ст..
20.10.2017 року між ПП «КМН-Інвест» та ТОВ «Квелс» (код за ЄДР 41583737) укладено договір підряду від 20.10.2017 року №116, за умовами якого ТОВ «Квелс» - підрядник в особі директора ОСОБА_4 зобов`язується виконати роботи - реконструкція системи опалення школи с. Костогризове.
20.12.2017 року між ПП «КМН-Інвест» та ТОВ «Квелс» (код за ЄДР 41583737) укладено договір від 20.12.2017 року №155, за умовами якого ТОВ «Квелс» - підрядник в особі директора ОСОБА_4 зобов`язується виконати роботи - капітальний ремонт опалення ясел-садка в с.Томина Балка.
18.12.2017 року між ПП «КМН-Інвест» та ТОВ «Квелс» (код за ЄДР 41583737) укладено договір підряду від 18.12.2017 року №142, за умовами якого ТОВ «Квелс» - підрядник в особі директора ОСОБА_4 зобов`язується виконати роботи - капітальний ремонт насосної з заміною устаткування та автоматизації Херсонського обласного центра зайнятості.
15.12.2017 року між ПП «КМН-Інвест» та ТОВ «Квелс» (код за ЄДР 41583737) укладено договір поставки від 15.12.2017 року №154, за умовами якого ТОВ «Квелс» - постачальник в особі директора ОСОБА_4 зобов`язується поставити комплект УФ у кількості 4 шт..
06.11.2017 року між ПП «КМН-Інвест» та ТОВ «Ті Енд Айті» (код за ЄДР 41583669) укладено договір від 06.11.2017 року №124, за умовами якого ТОВ «ТІ ЕНД АЙТІ» - підрядник в особі директора ОСОБА_5 зобов`язується виконати роботи - реконструкція системи опалення школи в с.Костогризове.
Також укладено договір від 06.11.2017 року №125, за умовами якого ТОВ «ТІ ЕНД АЙТІ» - підрядник в особі директора ОСОБА_5 зобов`язується виконати роботи - реконструкція котельні та теплотраси школи в с.Костогризове.
01.12.2017 року між ПП «КМН-Інвест» та ТОВ «Айрон буд» (код за ЄДР 41017361) укладено договір від 01.12.2017 року №129, за умовами якого ТОВ «Айрон буд» - підрядник в особі директора ОСОБА_6 зобов`язується виконати роботи - реконструкція системи опалення школи в с.Костогризове.
Виконання вказаними контрагентами субпідрядних робіт оформлювалось відповідними актами з приймання виконаних будівельних робіт №КБ-2, підсумковими відомостями ресурсів (витрати по факту), із зазначенням в них кількості, обсягу і вартості виконаних робіт. 
По операціям з придбання робіт у вказаних контрагентів позивач формував податковий кредит на підставі оформлених виконавцями робіт податкових накладних. Вищевказані контрагенти позивача на час проведення з ними операцій були зареєстрованими платниками ПДВ, що підтверджено актом перевірки.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, щодо надані позивачем первинні документів по операціям із вказаними контрагентами вимогам Закону №996-XIV, а неістотні недоліки в таких документах не є підставою для невизнання понесених позивачем витрат та податкового кредиту за такими операціями. 
Про відсутність зауважень до поданих позивачем первинних документів, складеної за результатами проведених господарських операцій з вищевказаними контрагентами, окрім деяких недоліків, які містяться в актах приймання виконаних будівельних робіт, зазначила і допитана судом в якості свідка головний державний ревізор – інспектор ОСОБА_1 , яка проводила перевірку позивача.
Всі підрядні роботи, які були профінансовані за бюджетні кошти, і за які позивач здійснив оплату в адрес ТОВ «Блайвен», ПП «Контро лайт», ТОВ «Квелс», ТОВ «Ті Енд Айті», ТОВ «Айрон буд», були фактично виконані, та прийняті їх замовниками - бюджетними організаціями МКП «ВУВКГ м.Херсона», Білозерською селищною радою, Центром по обслуговуванню установ та закладів освіти району Олешківської районної ради Херсонської області.
Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання податкового органу на відсутність в інформаційних базах ІС «Податковий блок» та її підсистемах: «Обробка ПЗ та платежів», «Облік платежів», «Податковий аудит», «Реєстрація ПП», «Аналітична система», ЄРПН відомостей про наявність у спірних контрагентів позивача необхідної кількості трудових ресурсів та виробничі потужності для самостійного виконання договірних зобов`язань, а також придбання ними відмінного від реалізованого товару позивачу, зазначивши, що відсутність власного або орендованого нерухомого майна, земельної ділянки, придбання товару, відмінного від реалізованого позивачу та відсутність достатньої кількості трудових ресурсів у контрагента, не свідчить про нереальність господарської операції за умови підтвердження її належними первинними документами бухгалтерського та податкового обліку. А без встановлення у судовому порядку обставин відсутності у контрагентів суб`єкта господарювання основних засобів, трудових ресурсів тощо, висновки податкового органу про нереальність господарських операцій з огляду на зазначені обставини носять лише характер припущень. 
Така позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним в постановах від 12.04.2018 року у справі №805/4710/16-а, та від 05.09.2019 року у справі №520/10016/18.
Також апелянт посилається на інформацію, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, зокрема, по справі №766/2981/19, в межах якої слідчим управлінням фінансових розслідувань ТУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №32019230000000011 від 11.02.2019 року внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом фіктивне підприємництво, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.205 КК України, і в ході слідства по якому встановлено, що невстановлені особи зареєстрували серед інших, ТОВ «Блайвен» (код 42471484) без мети здійснення фінансово-господарської діяльності, а виключно з метою прикриття протиправної діяльності, спрямованої на надання послуг з штучного формування податкового кредиту з податку на додану вартість та валових витрат з податку на прибуток підприємствам реального сектору економіки. Слідством також встановлено, що директором та засновником ПП «Фольджен» (код ЄДРПОУ 42471673), ТОВ «Блайвен» (код ЄДРПОУ 42471484), ТОВ «Декрайс» (код ЄДРПОУ 42471170) є ОСОБА_2 , в ході допиту якого встановлено, що він не має відношення до діяльності фірми у зв`язку з тим, що вказані підприємства на своє ім`я не реєстрував, яким чином став засновником та керівником вказаних суб`єктів господарювання йому невідомо, а тому жодних документів первинного бухгалтерського обліку не складав та не підписував, розрахунковими рахунками не користувався, звітність до податкових органів не подавав...”.
Вказані обставини, на думку апелянта, є належним підтвердженням того, що господарські операції за договорами на виконання робіт, укладеними позивачем із вказаним контрагентом, не були реальними, оскільки, зокрема, особа, яка у період їх вчинення значилася директором та від імені якої підписані надані позивачем документи, заперечує свою причетність до діяльності ТОВ «Блайвен».
Разом з тим, в матеріалах справи наявний лист в.о. начальника ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі від 18.08.2020 року, якім повідомлено, що слідчим управлінням ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі у 2019 році здійснювалось розслідування у кримінальному проваджені, проте ОСОБА_2 слідчим на допит не викликався відповідно до кримінального провадження №32019230000000011, протоколи допиту відсутні.
Під час судового розгляду відповідач не надав суду доказів надання вказаною особою ( ОСОБА_2 ) пояснень, в яких би дана особа заперечувала свою участь в діяльності ТОВ «Блайвен», про що також вірно зазначив і суд першої інстанції.
При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, слід врахувати, що відповідно до вимог статті 77 КАС України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.
При цьому суд повинен дотримуватися позиції, яка наведена Європейським судом з прав людини у п.53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом». 
Отже, сам лише факт порушення кримінальної справи, в рамках якої розслідуються обставини діяльності контрагента позивача ТОВ «Блайвен» не є доказом фіктивності такого суб`єкта господарювання, і в ході розгляду даної справи контролюючий орган не підтвердив належними доказами своїх тверджень про те, що ОСОБА_2 заперечував свою причетність до вказаного суб`єкта господарювання, директором якого значився.
Також є неприйнятними посилання відповідача на звільнення директора ТОВ «Блайвен» ОСОБА_2 з 03.12.2018 року, яким підписано договори підряду, оскільки на час проведення перевірки відповідно до відкритих відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб міститься запис, що директором ТОВ «Блайвен» є ОСОБА_2 , а відтак наявні в ЄДР відомості як про керівників, так і про осіб, які мають право підпису договорів, угод від імені юридичної особи без довіреності, дозволяють посилатися на них на підтвердження відповідних повноважень.
Колегія суддів також погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що посилання відповідача на недоцільність залучення спірних субпідрядників для виконання підрядних робіт ґрунтується виключно на припущеннях, які не підтверджені обґрунтованими економічними розрахунками. 
Щодо посилань відповідача на відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень стосовно винесених в рамках кримінальних проваджень ухвал Печерського районного суду м. Києва від 10.06.2019 року у справі №757/29920/19-к, Соснівського районного суду м.Черкаси від 29.08.2019 року у справі №712/11350/19 щодо контрагента ПП «Контро Лайт», Солом`янського районного суду м. Києва від 21.10.2019 р. у справі №760/28048/19 щодо ТОВ «Ті енд Айті» та ТОВ «Квелс», Дніпровського районного суду м.Києва від 19.08.2019 року у справі №755/11871/17 щодо ТОВ «Айрон Буд», то суд першої інстанції надав вірну оцінку таким посиланням, зазначивши, що згідно ч.2 ст.77 КАС України суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин, суд не приймає вказані докази до уваги.
При цьому, наявність відкритих кримінальних проваджень, в рамках яких розслідуються обставини діяльності ПП «Контро лайт», ТОВ «Квелс», ТОВ «Ті Енд Айті», ТОВ «Айрон буд», не є беззаперечним доказом відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій з цими контрагентами, оскільки в силу вимог ч.6 ст.78 КАС України факт фіктивної діяльності цих контрагентів, який вже не буде потребувати доведення в рамках даного спору, може бути встановлений в рамках кримінального провадження лише вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження. 
Так, згідно ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч.6 ст.78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили є обов`язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок.
Отже, у даній справі підставами звільнення від доказування обставин, які стосуються фіктивності створення та діяльності вищевказаних контрагентів можуть бути лише вироки судів, які набрали законної сили, але таких доказів відповідач суду не надав. 
Виходячи з цього, та з урахуванням критерію доведення «поза розумними сумнівом», колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що під час розгляду даної справи не знайшли свого підтвердження висновки акту перевірки про відсутність реальності здійснених позивачем господарських операцій з вищенаведеними контрагентами, а тому прийняті на підставі цього акту спірні податкові повідомлення - рішення підлягають скасуванню.
Підсумовуючи все вищенаведене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. 
Рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат пропорційно задоволеним позовним вимогам відповідає положенням ст.139 КАС України, і підстави для його зміни чи скасуванню відсутні. 
За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі – залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повне судове рішення складено та підписано 11 червня 2021 року.

Головуючий суддя 	 	Кравченко К.В.	
Судді	    	Джабурія О.В.    Вербицька Н. В.