ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2536/21 Справа № 205/9297/20 	  	Головуючий у першій інстанції:  Мовчан Д. В. Суддя-доповідач:  Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого -                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,
при секретарі                        Догоновій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 01 грудня 2020 року по справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Служба у справах дітей Новокодацької районної у м. Дніпрі ради, про видачу обмежувального припису, - 

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису посилаючись на те, що вона, ОСОБА_2 , з 17.01.2015 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 . Від шлюбних стосунків мають двох неповнолітніх дітей: доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявник зазначає, що протягом останніх 2 років вона, постійно, систематично зазнавала фізичних травм та побоїв від ОСОБА_1 , 21.11.2020 взагалі після побоїв ОСОБА_1 , карета швидкої допомоги доставила її до хірургічного відділення 16-ї міської лікарні м. Дніпра із пораненням грудної клітини, черевної порожнини, а також, колоті рани правової нижньої та верхньої кінцівки. За вищевказаним фактом, 21.11.2020 СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області було відкрито кримінальне провадження №12019040690000530, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 КК України. Тому заявник просить, видати обмежувальний припис ОСОБА_1 на строк шість місяців з заборонами щодо перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 або іншої адреси їх проживання; наближення на 100 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому ОСОБА_1 , переслідувати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та будь - яким способом спілкуватися з ОСОБА_2 ; ведення листування, телефонних переговорів із ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 01 грудня 2020 року частково задоволено вимоги заявника, вирішено видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ), яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав, та покласти на нього обов`язки, а саме: заборонити ОСОБА_1  перебувати в місці проживання (перебування)  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3  та дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 або іншої адреси їх проживання; заборонити ОСОБА_1 наближатися на 100 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; заборонити ОСОБА_1 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому ОСОБА_1 , переслідувати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та будь - яким способом спілкуватися з ОСОБА_2 ; заборонити ОСОБА_1 ведення листування, телефонних переговорів із ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; обмежувальний припис видати строком на 3 (три) місяці; в решті вимог за заявою щодо видання обмежувального припису строком на шість місяців відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову у задоволені вимог заяви у повному обсязі.
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст.128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та часткового скасування оскаржуваного рішення з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення, виходячи з наступного.
Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що згідно копії свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , 17 січня 2015 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про що зроблено відповідний актовий запис за № 22 (а.с.7).
Згідно повторно виданих свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та № серії НОМЕР_3 (а.с.8,9) сторони від сумісного подружнього життя мають двох малолітніх дітей: доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно свідоцтва про право на спадщину серія (ВРМ № 001777, реєстр № 2-524), виданого Другою Дніпропетровською державно. Нотаріальною конторою та зареєстрованого в КП «ДМБТІ» за реєстровим № 12460646, ОСОБА_2 є власником 32/100 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.19).
Згідно висновку спеціаліста судово-медичного експерта №3224 від 24.11.2020 КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради за даними медичної документації у ОСОБА_2 клінічно встановлені діагнози «непроникаючі поранення грудної клітини та черевної стінки» та при огляді виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, субкон`юктивального крововиливу правого ока, крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи, внутрішньо-шкіряних крововиливів на шиї та тулубі, синців та колотих ран на тулубі, правій верхній та нижній кінцівках, саден нижніх кінцівок, що спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів), частина яких від дії твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо з загостреним краєм, можливо в термін, на який вказує обстежена (а.с.10-11).
В своїй заяві про видачу обмежувального припису ОСОБА_2 посилається на те, що 21.11.2020 зареєстроване кримінальне провадження № 12019040690000530 за її заявою, відповідно якої 21.11.2020 у квартирі АДРЕСА_5 , ОСОБА_1 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_2 .
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.
Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.
Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.
За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.
Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.
У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).
Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.
Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.
Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.
Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.
Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18), від 02 вересня 2020 року у справі № 635/4854/19-ц (провадження № 61-3510св20).
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що із наданої заявником медичної документації не вбачається можливим встановити хто саме наніс заявнику фізичні ушкодження здоров`я; встановивши, щорішень по вказаним фактам або іншим конфліктним ситуаціям між сторонами компетентними органами не приймалося; враховуючи, наявність факту звернення заявника до органів поліції та внесення відомостей про кримінальні провадження до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно вчинення ОСОБА_1 насильства відносно заявника, - колегія дійшла висновку про обгрунтованість оскаржуваного рішення в частині заборони ОСОБА_1 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_2 протягом 3-х місяців. 
Підстав для застосування інших спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», - апеляційним судом не встановлено. 
Зокрема, суду не надано доказів щодо проявів агресії ОСОБА_1 стосовно дітей. Безпідставне обмеження батька у здійсненні ним своїх прав та обов"язків щодо участі у вихованні дітей є недопустимим. 
На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини справи не встановив. Отже, рішення місцевого суду підлягає частковому скасуванню з постановленням у скасованій частині нового судового рішення. 
За положеннями ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Отже, колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення місцевого суду підлягає частковому скасуванню з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - задовольнити частково. 
Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2020 року в частині виданого обмежувального припису стосовно ОСОБА_1 , яким визначено заходи тимчасового обмеження його прав, та покладено на нього обов`язки, а саме: 
заборони ОСОБА_1 перебувати в місці проживання (перебування) дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 
заборони ОСОБА_1 наближатися на 100 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_2 та дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 
заборони ОСОБА_1 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_2 та дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому ОСОБА_1 , переслідувати ОСОБА_2 та будь-яким способом спілкуватися з ОСОБА_2 ; 
заборони ОСОБА_1 ведення листування, телефонних переговорів із ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, - скасувати та у скасованій частині ухвалити нове судове рішення про відмову у видачі вказаних обмежувальних приписів стосовно ОСОБА_1 . 
В іншій частині рішення залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий

Судді