П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  120/1932/20-а 
Головуючий у 1-й інстанції: Мультян М.Б. 
          Суддя-доповідач:  Граб Л.С. 

26 травня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Граб Л.С. 
суддів:  Сторчака В. Ю.  Іваненко Т.В. 
за участю: секретаря судового засідання: Шпикуляка Ю.В.
представника позивача: Ониська М.М. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Офісу великих платників податків, правонаступником якого є Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків  на  рішення   Вінницького окружного адміністративного суду  від  03 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агропросперіс Трейд" до Офісу великих платників податків, правонаступником якого є Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків про  визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропросперіс Трейд" (далі ТОВ  "Агропросперіс Трейд") звернулося до суду з позовом до Офісу великих платників податків, правонаступником якого є Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому з урахуванням заяви про зміну предмету позовних вимог, просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 0002715304 від 28.05.2020 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування у розмірі 258670 гривень та застосовано штрафну санкцію у розмірі 129335 гривень. 
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року позов задоволено:
-визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 0002715304 від 28.05.2020 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування у розмірі 258670 гривень та застосовано штрафну санкцію у розмірі 129335 гривень. 
Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.
24.03.2021 від представника позивача через канцелярію суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказав, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, в зв`язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Зокрема у відзиві на апеляційну скаргу звернуто увагу, що при розгляді скарги на податкові повідомлення-рішення від 05.02.2020 №0000915304 та №0000905304, за результатами розгляду якої прийняла рішення № 14456/6/99-00-08-05-02-06, визнала, що ТОВ "Агросвіт-Житомир" є реальним сільгоспвиробником, а вирощена ним продукція в об`ємах визначених у статзвітності за формою 37-сг-достовірною. 
При цьому, на думку позивача врожайність сільгосподарської продукції  вище середньої не є підставою для позбавлення покупця права на податковий кредит. Статистика оперує лише офіційно відзвітованими цифрами, і якщо хтось із с/г виробників занижує свої показники і не показує реальної врожайності, то це знижує показники врожайності по всьому регіону. Врожайність може знижуватись і за рахунок технології вирощування, якості посівного матеріалу, кліматичності та якості земель. 
Позивач просив звернути увагу і на те, що в матеріалах справи міститься довідка ГУ ДПС у Житомирській області від 04.03.2020 № 8/06-30-05-05/38812719, якою підтверджується, що ТОВ "Агросвіт-Житомир" є суб`єктом реального сектору економіки, котрий займається вирощуванням зернових культур, має відповідні виробничі потужності у вигляді земельних ділянок, складських приміщень та автотранспорту. Крім того, у матеріалах справи містяться портові реєстри ТОВ "ТІС-Зерно", які підтверджують факт прийняття/надходження ТМЦ від "ТОВ "Агросвіт-Житомир" як вантажовідправника для передачі  ТОВ "Агропросперіс Трейд".
Окрім іншого, представник ТОВ "Агропросперіс Трейд послався на те, що апелянтом не наведено доводів, які б безспірно підтверджували недобросовісність саме позивача як  платника податків та/або свідчили б про обізнаність останнього щодо протиправного характеру діяльності ПП "ОККО-БІЗНЕСКОНТРАКТ"  чи узгодженості дій між ними.
В судовому засіданні представник  позивача заперечив стосовно задоволення апеляційної скарги і просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце апеляційного розгляду справи, уповноваженого представника до суду не направив. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що  Одеським управління Офісу великих платників податків ДПС відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст.20, пп. 75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.8 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 ПК України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Агропросперіс Трейд", з питань законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100000 гривень в декларації з податку на додану вартість за жовтень 2019 року з урахуванням уточнюючих розрахунків.
За результатами проведеної перевірки складено акт №1/28-10-53-04/36328597 від 17.01.2020.
Згідно з Актом перевірки, контролюючим органом встановлено порушення позивачем п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п.200.1, абз. "б" та "в" п. 200.4 ст. 200 ПК України від 02.12.2010 року №2755- VІ (зі змінами та доповненнями), п.4 Розділу V "Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 26.01.2016 року №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.01.2016 року за №159/28289 (зі змінами та доповненнями) в результаті чого: завищено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1) податкової декларації за жовтень 2019 року на суму 757317 гривень та завищено суму від`ємного значення за жовтень 2019 року, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) на суму 329782 гривень.
За результатами проведеної перевірки контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 05.02.2020 року №0000905304, згідно з яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 757317 грн. та застосовано штрафну санкцію у розмірі 378659 грн. та від 05.02.2020 року №0000915304, відповідно якого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 329782 грн.
Не погоджуючись з вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ "Агропросперіс Трейд" подано до Державної податкової служби України  адміністративну скаргу.
Рішенням ДПС України від 24.04.2020 №14456/6/99-00-08-05-02-06 адміністративна скарга задоволена частково, а саме-скасовано податкові повідомлення-рішення в частині не підтвердження реальності здійснення господарських операцій між Позивачем та ТОВ "ТЕП ВЕРТИКАЛЬ" та ТОВ "АГРОСВІТ-ЖИТОМІР".
28.05.2020 Офісом великих платників податків, на підставі акта перевірки від 17.01.2020 року №1/28-10-53-04/36328597 з урахуванням рішення про результати розгляду скарги від 24.04.2020 №14456/6/99-00-08-05-02-06, винесено нове податкове повідомлення-рішення № 0002715304, якими встановлено порушення п.198.1, п. 198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п.200.1, абз. “б” та “в” п. 200.4 ст. 200 Податкового Кодексу України, п. 4 Розділу V “Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість”, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 26.01.2016 року №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.01.2016 за №159/28289 та зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 258670 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 129335 грн.
Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням № 0002715304, позивач   звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не надано   доказів на підтвердження обставин, на які посилається останній, а характер доводів податкового органу носить суб`єктивний та оціночний характер.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 67 Конституції України регламентовано, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим Кодексом України (далі ПК України).
Пунктом 44.1. ст. 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. 
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України бюджетне відшкодування це відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.
Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню) врегульовано статтею 200 ПК України.
Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Пунктами 200.2 та 200.3 статті 200 ПК України передбачено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
За змістом пункту 200.4 статті 200 ПК України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;
б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.
Згідно пункту 200.6 статті 200 ПК України платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов`язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. Платник податку зберігає право на отримання бюджетного відшкодування коштами у майбутніх звітних (податкових) періодах.
У пункті 200.7 статті 200 ПК України закріплено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
За приписами пункту 200.8 статті 200 ПК України до податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.
Абзацом третім пункту 198.6 статті 198 ПК України врегульовано, що податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відповідно до абзацу четвертого пункту 198.6 статті 198 ПК України, у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу перебіг зазначеного строку переривається на період зупинення їх реєстрації та відновлюється з дня припинення процедури зупинення їх реєстрації згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу. Згідно абзацу 1 пункту 201.10. Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Абзацом другим пункту 201.10. ПК України визначено, що податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
За приписами абзацу 4 підпункту 4 пункту 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року № 21, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року за №159/28289, який набрав чинності 01.02.2016 року, платники податку, які відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та додають до декларації (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4). Відповідно до абзацу 5, 6 підпункту 4 пункту 5 розділу V Порядку, залишок від`ємного значення після вирахування суми податкового боргу та суми бюджетного відшкодування (рядок 20 - рядок 20.1 - рядок 20.2) відображається у рядку 20.3.
Відповідно до підпункту 5 пункту 5 розділу V Порядку, сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3), відображається у рядку 21 та переноситься до рядка 16.1 наступного звітного (податкового) періоду.
Як вбачається з акту перевірки від 17.01.2020 оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте посадовими особами відповідача у зв`язку із завищенням суми податкового кредиту з ПДВ позивачем за перевіряємий період на загальну суму 258669,81 грн. шляхом включення до нього сум податку по взаємовідносинам з ПП "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ" у зв`язку із тим, що господарські операції не опосередковуються їх реальним виконанням.
За визначеннями, наведеними у ст.1 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні":
-господарська операція-дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
-первинний документ-документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Частиною 1 статті 9 вказаного Закону унормовано, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 статті 9 Закону № 996-XIV) .
Отже, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
Якщо ж господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.
Таким чином, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами під час вирішення цієї справи.
Необґрунтована податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту, узгодженістю дій покупця та постачальника для штучного створення умов бюджетного відшкодування.
Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.
Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.
При цьому, про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, у тому числі і наявність таких обставин: відсутність первинних документів обліку, відсутність економічної доцільності проведення відповідних господарських операцій, неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку, та інші обставини, які в сукупності можуть свідчити про вчинення операцій, що не мають на меті досягнення позитивного економічного ефекту, натомість мають на меті отримання неправомірної вигоди, у тому числі преференцій з боку держави (податковий кредит).
Подібна думка висловлена Верховним Судом в постановах від 23 серпня 2019 року у справі №808/7378/14, від 31 січня 2020 року у справі №804/14364/15 та від 06 березня 2020 року у справі №810/2714/15. 
Так, під час апеляційного розгляду справи з`ясовано, що 28.08.2019 між ТОВ "Агропросперіс Трейд" та ПП "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ" укладено Договори поставки від 28.08.2019 року №П4-6849-28-08-2019 та №П4-6693-20-08-2019.
Відповідно до п.2.3 зазначених договорів, товар має поставлятися насипом автомобільним та залізничним транспортом на умовах DAP "поставка в місці": назва Елеватора ТОВ "TIC-Зерно" (надалі Елеватор) у відповідності із правилами "Інкотермс-2010". У випадку розбіжностей умов цього Договору з правилами "Інкотермс - 2010" пріоритет мають умови Договору. Транспортна накладна заповнюється постачальником згідно інструкцій Покупця.
На підтвердження факту постачання “пшениці”, до перевірки було надано видаткові накладні №3 від 18.09.2019 року, №2 від 18.09.2019 року, №1 від 18.09.2019 року, №9 від 12.09.2019 року, №8 від 11.09.2019 року, №7 від 06.09.2019 року, №6 від 06.09.2019 року, №5 від 05.09.2019 року, №4 від 05.09.2019 року, №2 від 04.09.2019 року, №3 від 04.09.2019 року, №1 від 03.09.2019 року, №8 від 03.09.2019 року, №7 від 02.09.2019 року, №6 від 01.09.2019 року, №5 від 31.08.2019 року, №4 від 30.08.2019 року, №3 від 25.08.2019 року, №2 від 23.08.2019 року, №1 від 22.08.2019 року.
Перевезення зерна до Порту Південний TOB “ТІС Зерно” було забезпечено вантажним транспортом, що підтверджується товарно-транспортними накладними №870411 від 31.08.2019 року, №870410 від 31.08.2019 року, №870412 від 31.08.2019 року, №870417 від 31.08.2019 року, №870415 від 31.08.2019 року, №870416 від 31.08.2019 року, №870418 від 01.09.2019 року, №870419 від 01.09.2019 року, №870425 від 01.09.2019 року, №870424 від 01.09.2019 року, №870423 від 01.09.2019 року, №870422 від 01.09.2019 року, №883376 від 01.09.2019 року, №883377 від 01.09.2019 року, №883379 від 02.09.2019 року, №883380 від 02.09.2019 року, №883381 від 02.09.2019 року, №883382 від 02.09.2019 року, №883384 від 02.09.2019 року, №883383 від 02.09.2019 року, №883385 від 02.09.2019 року, №883387 від 03.09.2019 року, №883388 від 03.09.2019 року, №883389 від 03.09.2019 року, №883390 від 03.09.2019 року, №883391 від 03.09.2019 року, №883392 від 03.09.2019 року, №883400 від 03.09.2019 року, №883396 від 03.09.2019 року, №883397 від 03.09.2019 року, №883399 від 03.09.2019 року, №883398 від 03.09.2019 року; №883393 від 03.09.2019 року, №8833994 від 03.09.19 року, №883395 від 03.09.2019 року, №883357 від 05.09.2019 року, від №883358 від 05.09.2019 року, №883351 від 04.09.2019 року, №883352 від 04.09.2019 року, №883353 від 04.09.2019 року, №883354 від 04.09.2019 року, №883355 від 04.09.2019 року, №883356 від 04.09.2019 року, №883359 від 05.09.2019 року, №883360 від 05.09.2019 року, №883364 від 05.09.2019 року, №133703 від 10.09.2019 року, №145080 від 10.09.2019 року, №77654 від 10.09.2019 року, №145091 від 11.09.2019 року, №145093 від 10.09.2019 року, №87 від 20.08.2019 року, №81 від 20.08.2019 року, №82 від 20.08.2019 року, №84 від 20.08.2019 року, №90 від 20.08.2019 року, №88 від 20.08.2019 року, №89 від 20.08.2019 року, №83 від 20.08.2019 року, №86 від 20.08.2019 року, №85 від 20.08.2019 року, №2308 від 23.08.2019 року, №24080 від 23.08.2019 року, №29085 від 24.08.2019 року, №29087 від 24.08.2019 року, №26082 від 24.08.2019 року, №27083 від 24.08.2019 року, №28084 від 25.08.2019 року, №29086 від 25.08.2019 року, №870401 від 29.08.2019 року, №870402 від 29.08.2019 року, №870407 від 30.08.2019 року.
В тому числі, позивачем до перевірки  надано укладений між ТОВ "Агропросперіс Трейд" та ПП "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ" договір поставки від 17.09.2019 року №ПЗ-7054-17-09-2019 за змістом якого поставка відбувається на умовах EXW “франко елеватор”: назва Елеватора Агродар-Бар ТОВ, у відповідності із правилами “Інкотермс-2010”.
За змістом п. 2.4 Договору поставка відбувається шляхом переоформлення товару на елеваторі від Постачальника до Покупця, що підтверджується складськими квитанціями: БА552643 від 18.09.2019 року №6045, БА552645 від 18.09.2019 року №6047, БА552644 від 18.09.2019 року №6046.
Якість зерна підтверджено Карткою аналізу зерна № 191 від 18.09.2019 (пшениця 2); № 189 від 18.09.2019 (пшениця 4 класу); № 190 від 18.09.2019 (пшениця 3 класу).
Оплата за поставлений товар проведена у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями №98423 від 06.09.2019 року, №8422 від 06.09.2019 року, №98633 від 11.09.2019 року, №8634 від 11.09.2019 року, №8635 від 11.09.2019 року, №8832 від 12.09.2019 року, №8833 від 12.09.2019 року, №8902 від 13.09.2019 року, №8903 від 13.09.2019 року, №8904 від 13.09.2019 року, №9135 від 16.09.2019 року, №9136 від 16.09.2019 року, №9137 від 16.09.2019 року, №9138 від 16.09.2019 року, №9134 від 16.09.2019року, №9393 від 17.09.2019 року, №9394 від 17.09.2019 року, №9395 від 17.09.2019 року, №9396 від 17.09.2019 року, №9392 від 17.09.2019 року, №9553 від 18.09.2019 року, №9665 від 20.09.2019 року, №9666 від 20.09.2019 року, №9667 від 20.09.2019 року, №9755 від 23.09.2019 року, №9882 від 24.09.2019 року.
В свою чергу, контролюючим органом в обґрунтування своєї позиції щодо безтоварності господарських операцій та направленість взаємовідносин між позивачем та контрагентом ПП "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ" на безпідставне формування податкового кредиту зазначено наступне.
Згідно договорів поставки пшениці від 20.08.2019 №П4-6693- 20-08-2019, та від 28.08.2019 року №114-6849-28-08-2019, укладених з ПП "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ"  товар поставляється на умовах DAP.
За умовами поставки DAP (Інкотермс-2010)-Постачання здійснюється в пункті призначення. Витрати, пов`язані з доставкою, несе Продавець. Зобов`язання Продавця завершуються після поставки в місце призначення. Договір з перевізником заключає Продавець.
Отже, відповідно умов поставки (и.2.3 Договору №114-6693-20-08-2019 від 20.08.2019) витрати по доставці товару до місця призначення TOB "ТІС Зерно" несе ПП "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ".
Поряд з цим, в результаті проведення аналізу наявної в податковому органі інформації  встановлено, що автомобілі, які здійснювали перевезення пшениці належать фізичним особам та юридичним особам ТОВ “АЛЕКСРУС” та ТОВ “ЮГ-ТРАНСПОРТ ЛТД”. Відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних, з 01.01.2019 взаємовідносини з даними перевізниками відсутні. Крім того, згідно податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за формою 1-ДФ за III квартал 2019 року (№9233482309 від 0910.2019), дохід самозайнятим особам, які є власниками транспортних засобів, що здійснювали перевезення товару, не виплачувався.
За таких обставин, податковий орган дійшов висновку, що надані до перевірки товарно-транспортні накладні містять завідомо недостовірну інформацію та не підтверджують реальність здійснення операції з руху сільськогосподарської продукції від ПП "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ".
При цьому, згідно тверджень відповідача, ПП "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ" не мало можливості поставити на адресу позивача пшеницю, у зв`язку з відсутністю в нього даного товару в необхідній кількості. 
Зокрема, скаржником зазначено, що ПП "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ" придбавало пшеницю у ТОВ "АГРОСВІТ- ЖИТОМИР" (постачальник 2-ї ланки по ланцюгу), яке відповідно не мало змоги реалізовувати пшеницю власного виробництва у зв`язку з її відсутністю, оскільки згідно звіту ТОВ "АГРОСВІТ- ЖИТОМИР" про збирання врожаю сільськогосподарських культур за формою 37-сг (місячна), поданого до Центру обробки електронних звітів Держстату України за №9002544844 від 01.10.2019 відповідно до якого станом на 01.10.2019 року з засіяної площі 1212 га зібрано 78 780 ц пшениці озимої та з засіяної площі 102 га зібрано 5 814 ц пшениці ярої. Тобто, врожайність пшениці озимої склала 65ц/га, врожайність пшениці ярої склала 57ц/га.
Зі інформацією з Офіційного веб-сайту Житомирської обласної державної адміністрації (oda.zht.gov.ua) на Житомирщині аграрії завершили збір ранніх зернових і зернобобових культур. Так, врожайність пшениці у Житомирській області складає 44,6 ц/га.
Відповідно сайту https://www.ukrinform.ua, найбільші показники валового збору зернових на сьогоднішній день зафіксовано у господарствах Полтавської, Черкаської та Кіровоградської областей. За середнім показником врожайності зернових і зернобобових лідирують Черкащина (61 ц/га), Вінниччина (57 ц/га), Хмельниччина (56 ц/га), а відтак Житомирська область не входить до переліку областей із найбільшою врожайністю зернових культур.
Таким чином, на переконання податкового органу звітність за формою 37-сг (місячна) ТОВ "АГРОСВІТ-ЖИТОМИР" містить завідомо неправдиві дані та прослідковується маніпулювання даними статистичної звітності, оскільки останнім зібрано пшениці озимої та пшениці ярої всього 58 604,40 ц, при цьому реалізовано в кількості 648,54 т.
Крім того, контролюючим органом здійснено аналіз податкової звітності та встановлено, що ТОВ "АГРОСВІТ-ЖИТОМИР" протягом травня-вересня 2019 року реалізовано постачальникам пшениці врожаю 2019 року всього в кількості 10336,631т, в т.ч. ТОВ "Агропросперіс Трейд" в кількості 648,54т. Відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних, то  ТОВ "АГРОСВІТ-ЖИТОМИР" 11.09.2019 придбало пшениці в кількості 900 т. Згідно даних ЄРПН, ТОВ "АГРОСВІТ-ЖИТОМИР" реалізовано іншим постачальникам пшениці врожаю 2019 року в кількості 8997,991 т. Враховуючи, що ТОВ "АГРОСВІТ-ЖИТОМИР" зібрано пшениці всього 5860,44 т та закуплено в кількості 900 т, то здійснити реалізацію пшениці в вересні 2019 року на адресу ПП "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ" неможливо в зв`язку з відсутністю пшениці на час такої реалізації.
Додатково зазначено що відповідно до інтерактивної карти Урожай онлайн 2019 року (головний сайт про агробізнес Latifundist.com) станом на 03 грудня 2019 року в Житомирській області урожайність пшениці озимої складає 45,4 ц/га, пшениці ярої 34,6 ц/га та сої 21,6 ц/га, що підтверджує дані, викладені в акті перевірки. 
Пунктом 73.3 статті 73 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.
За змістом пункту 10 Порядку №1245 запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника, або уповноваженою особою) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.
Так, у відповідь на запит Одеського управління Офісу ВПП ДПС, Головним Управлінням статистики в Житомирській області листом від 02.02.2020 № 15-06/5-20 (вх. 2745/9 від 11.02.20), повідомлено що в Коростенському районі Житомирської області урожайність пшениці озимою в 2019 році складає 39,9 ц за 1 га зібраної площі, щодо урожайності пшениці ярої, зазначено: дані не оприлюднюються з метою забезпечення виконання вимог Закон України "Про державну статистику" щодо конфіденційності статистичної інформації.
Вказане свідчить про неможливість встановити фактичного виробника реалізованої ТОВ "АГРОСВІТ-ЖИТОМИР" на адресу ПП "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ" та ТОВ "Агропросперіс Трейд" пшениці врожаю 2019 року.
Згідно статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Поряд з цим, у постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року у справі                            № 826/9061/17 зазначено, що при вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень. Проте у разі надання контролюючим органом доказів, які і свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував свої податкові зобов`язання, сформував податковий кредит містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В той же час, колегія суддів вважає, що позивачем не було доведено та надано  достатньо належних доказів на спростування висновків відповідача про відсутність у контрагента  матеріально-технічного забезпечення у кількості достатній для виконання умов договору, укладеного з ТОВ "Агропросперіс Трейд". 
Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами позивача, що чинне податкове законодавство не ставить у залежність право платника податків на податковий кредит від виконання податкового обов`язку іншими платниками - постачальниками товарів (послуг).  Однак, звертає увагу, що платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій.
Вказане узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду  від 24 лютого 2021 року у справі № 380/215/20.
З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № 0002715304 від 28.05.2020 року, та, як наслідок, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.
У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст.317 КАС України  підставами для скасування судового рішення суду першої  інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти  нову постанову про  відмову в задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Офісу великих платників податків, правонаступником якого є Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків задовольнити  повністю.
Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агропросперіс Трейд" до Офісу великих платників податків, правонаступником якого є Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень скасувати.
Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Агропросперіс Трейд", відмовити.  
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Постанова суду складена в повному обсязі  01 червня 2021 року.

Головуючий	 	 	Граб Л.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сторчак В. Ю.    Іваненко Т.В.