Справа № 302/180/21

П О С Т А Н О В А
Іменем України

30 червня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
       головуючого – суддіКуштанаБ.П. (доповідача),                                        суддів: Бисаги Т.Ю. і Джуги С.Д.,                                                        розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, без проведення судового засідання, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Міжгірського районного суду від 05 квітня 2021 року (у складі судді Кривки В.П.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, -
ВСТАНОВИВ:
        ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом у лютому 2021 р. 
       Просила змінити розмір аліментів, який стягується на підставі рішення Міжгірського районного суду від 03.04.2013 р., із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання малолітньої доньки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановивши їх розмір у сумі, яка відповідає мінімальному рекомендованому розміру 2395 грн. щомісячно, починаючи стягнення із дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, із подальшою індексацією у зв`язку зі збільшенням прожиткового мінімуму для дитини.
       На обґрунтування позовних вимог указала, що рішенням Міжгірського районного суду від 03.04.2013 р. із ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі по 600 грн. щомісячно, починаючи з 22.03.2013 р. і до досягнення дитиною повноліття. Із моменту присудження аліментів матеріальне становище позивача погіршилося, вона ніде не працює, періодично виїжджає на заробітки, однак постійного доходу не має. Витрати на дитину зросли, оскільки донька ходить до школи, а на момент присудження аліментів дитині було 2 р.
       Рішенням Міжгірського районного суду від 05.04.2021 р. позов задоволено: збільшено розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, визначених рішенням Міжгірського районного суду від 03.04.2013 р. у справі № 302/348/13-ц. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі твердої грошової суми 2395 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили, з подальшою індексацією у зв`язку із збільшенням прожиткового мінімуму для дитини. Стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в сумі 908 грн. у користь держави.
        ОСОБА_1 просить скасувати це рішення і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Доводить про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановлениминевідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до такого:
-Відповідач не буде мати змоги сплачувати аліменти в розмірі, визначеному рішенням суду, оскільки не має регулярного заробітку;
-Відповідач змушений допомагати батька-пенсіонерам, які ніде не працюють;
-Позивач також їздить на заробітки за кордон.
       У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. Узагальнені доводи заперечення зводяться до того, що судом першої інстанції прийнято законне та об`єктивне рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
       Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
       Суд виходив із того, що подані сторонами докази і доводи, системний аналіз правових норм сімейного законодавства, застосованого судом, переконують суд у тому, що належить визначити новий (збільшений) розмір аліментів на утримання дитини з відповідача, яка проживає з позивачем у розмірі, взявши при цьому до уваги прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та те, що обов`язок утримувати дитину покладено на обох батьків (ст.180 СК України). Розмір аліментів відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.
       Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
       Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
       Відтак, розгляд цієї справи здійснюється у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
       Судом першої інстанції було встановлено, що від шлюбу в сторін народилася неповнолітня донька ОСОБА_4 – ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після розірвання шлюбу сторін неповнолітня дитина проживає з позивачем. 03.04.2013 р. рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області (справа № 302/348/13-ц) присуджено на користь позивача з відповідача стягувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі 600 грн. щомісячно, починаючи з 23.03.2013 р. і до досягнення дитиною повноліття. Позивач на даний час ніде не працює. Відомості про дохід відповідача відсутні. Встановлені обставини підтверджені актами цивільного стану, рішеннями суду, які набрали законної сили та іншими документами. Позивач довела необхідність збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини зростанням вартості життя із 2013 р. у порівнянні з періодом, який передував первісному рішенню суду про присудження аліментів, матеріальний стан позивача погіршився, так як постійного місця праці не має, однак на час присудження аліментів мала постійне місце праці. 
       Згідно з положеннями ст.ст. 180, 182, 184 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
       Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. За приписами ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
       У апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення і відмовити в задоволенні позовних вимог. 
       Очевидно, що відмова позивачу у збільшенні розміру стягуваних аліментів узагалі, не буде відповідати найкращим інтересам дитини, а стягнення із відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 600 грн. станом на 2021 р. є несправедливим стосовно дитини.
       Відповідач у апеляційній скарзі посилається на те, що надавав іншу матеріальну допомогу на утримання доньки, однак жодних доказів цьому не надав.
       Доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно дійшов висновку про стягнення аліментів у розмірі 2395 грн. щомісячно, є необґрунтованим. Батьки зобов`язані брати участь у вихованні та утриманні дитини. Спільна дитина сторін проживає разом із матір`ю, відтак саме на неї лягає основний тягар по утриманню та вихованню дитини. Тому збільшений розмір аліментів, визначений судом першої інстанції,є абсолютно справедливим.
       Наявність у відповідача батьків-пенсіонерів не звільняє його від обов`язку допомагати позивачу утримувати їх спільну дитину та аж ніяк не свідчить про те, що відповідач не в змозі сплачувати аліменти в розмірі, визначеному судом першої інстанції.
       Відповідач не надав, окрім довідки Пилипецької сільської ради Хустського району № 132 від 21.04.2021 р. про те, що він ніде не працює, інших доказів свого майнового становища, наприклад, наявності чи відсутності рухомого, нерухомого майна, соціальних виплат тощо.
       На час звернення позивача до суду з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів мінімальний розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 р. із 1 січня - 2395 грн. 
       Суд,вирішуючи такі спори, не обмежений мінімумом, який встановлений законом, суд у першу чергу виходить із обставин справи, і стягуючи аліменти в розмірі 2395 грн. суд врахував і позицію позивача, і позицію відповідача, але насамперед інтереси спільної дитини сторін.
       Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Спільна дитина сторін проживає разом із мамою і, безумовно, позивач несе більші витрати на дитину, ніж той із батьків, із ким дитина не проживає. А за умови, що відповідач жодними належними та допустимими доказами не довів факту неможливості сплачувати аліменти в розмірі 2395 грн., то суму стягуваних аліментів належить залишити в розмірі, визначеному судом першої інстанції.
       Таким чином, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
       Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, не встановлено.
       Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України ,-
ПОСТАНОВИВ:
1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2.Рішення Міжгірського районного суду від 05 квітня 2021 року залишити без змін.
3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.
4.Повне судове рішення складено 30 червня 2021 р.                
        Судді: