УХВАЛА

17 травня 2021 року 
Київ
справа №817/1200/15
адміністративне провадження №К/9901/34349/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Усенко Є.А.,
суддів: Гусака М.Б.,  Шишова О.О., 
секретар судового засідання Кривда В.І.,
представники: позивача - Наконечний В.В., Марченко О.І., відповідача - Гоч Н.М., третьої особи - Гелецький П.В.,
розглянувши у судовому засіданні з фіксуванням судового процесу технічними засобами справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Морган Феніче" до Рівненської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області, Головного управління ДФС у Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Міністерство юстиції України, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, касаційне провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Рівненській області (правонаступник - Головне управління ДПС у Рівненській області) на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01.03.2019 (суддя - Дорошенко  Н.О.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2019 (суддя - доповідач - Макарик В.Я., судді: Бруновська Н.В., Матковська    З.М.),
У С Т А Н О В И В :
У квітні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "МОРГАН ФЕНІЧЕ" (далі - позивач, ТОВ"МОРГАН ФЕНІЧЕ", Товариство) звернулося до суду з позовом до Рівненської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - відповідач-1, ОДПІ), Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - відповіда-2, ГУ ДФС), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Міністерство юстиції України (далі - Міністерство), в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення ГУ ДФС про результати розгляду скарги від 20.02.2015 №80/10с/17-00-10-04-04/181 та податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС від 03.03.2015 №0000212200 про нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічній діяльності (далі - ЗЕД) в розмірі 23' 678' 173,80 грн.
Підставою для нарахування пені згідно з податковим повідомленням-рішенням від 03.03.2015 №0000212200 стали висновки контролюючого органу, зроблені в акті перевірки від 03.12.2014 №76/22-141/33426845, про порушення Товариством вимог статті 1 Закону України ``Про порядок здійснення розрахунків у іноземній валюті`` (далі - Закон №185/94-ВР) через ненадходження станом на 31.10.2014 валютної виручки в розмірі 3`737`858,41 євро за продукцію, експортовану за контрактом від 07.05.2013 №07052013 на користь фірми ''GHG Spolka'' z.o.o`` (резидент Республіки Польща). 
Контролюючий орган, здійснюючи заходи валютного контролю щодо дотримання Товариством строків розрахунку в іноземній валюті, встановлених Законом №185/94-ВР, відхилив доводи Товариства, що заборгованість фірми ''GHG Spolka'' z.o.o`` за поставлений товар погашена внаслідок заліку заборгованості Товариства за імпортними контрактами про надання послуг, укладеними з фірмою ''GHG Spolka'' z.o.o`` (контракти від 01.04.2012 №4 GHG, від 15.03.2012 №150312, від 18.11.2013 №111813, від 21.07.2014 №5) (загальна сума заборгованості за поставлені послуги - 783`279,80 євро), та за імпортними контрактами про поставку товарів, укладеними з іншими контрагентами-нерезидентами (25 контрактів) (загальна сума заборгованості за поставлені товари - 2`065`900,00 євро), право вимоги до Товариства за якими перейшло до фірми ''GHG Spolka'' z.o.o``, в тому числі, і від компанії ``SAS Fleming Pellety`` як безпосереднього платника вартості поставленого на користь позивача товару. 
Контролюючий орган виходив з того, що для цілей валютного контролю виконання зобов`язань у сфері зовнішньоекономічних відносин шляхом заліку допустимо за умови однорідності вимог, що виникли зі взаємних зобов`язань між двома сторонами. Недопустимість проведення позивачем взаємозаліку заборгованостей за поставлену на експорт продукцію та отримані послуги і товари за імпортними контрактами обґрунтована контролюючим органом тим, що вимоги сторін за експортним контрактом від 07.03.2013 №07052013 та імпортними контрактами від 01.04.2012 №4 GHG, від 15.03.2012 №150312, від 18.11.2013 №111813, від 21.07.2014 №5 не однорідні (підставою для цього контролюючий орган вважав відмінність предмета постачання за експортними операціями (товари) та імпортними операціями (послуги) і що до заліку була прийнята заборгованість Товариства перед 25 контрагентами-нерезидентами, які не є стороною контракту від 07.03.2013 №07052013. 
Справа розглядалася судами неодноразово. 
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 01.03.2019, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2019, позов ТОВ"МОРГАН ФЕНІЧЕ" задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 03.03.2015 №0000212200; в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Висновок судів попередніх інстанцій щодо підстав для задоволення позову обґрунтований тим, що вимоги Товариства до фірми ''GHG Spolka'' z.o.o`` за експортним контрактом від 07.03.2013 №07052013 та фірми ''GHG Spolka'' z.o.o`` до Товариства імпортними контрактами від 01.04.2012 №4 GHG, від 15.03.2012 №150312, від 18.11.2013 №111813, від 21.07.2014 №5 на суму 783`279,80 євро є однорідними, а доказами, які надав позивач, підтверджено, що до фірми ''GHG Spolka'' z.o.o`` перейшло право вимоги до Товариства на суму 2`065`900,00 євро за імпортними контрактами з постачання товарів з іншими нерезидентами-постачальниками і що вони також є однорідними. Застосувавши, зокрема норми статей 1, 4 Закону №185/94-ВР, пунктів 1.10, 1.13 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 24.03.1999 №136 (далі - Інструкція №136), суди зробили висновок, що зарахування зустрічних однорідних вимог за зовнішньоекономічними договорами є законним способом припинення зобов`язань у сфері ЗЕД, а відтак і підставою для зняття валютної операції з валютного контролю, у зв`язку з чим пеня нарахована позивачу неправомірно.
ГУ ДФС подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на судові рішення у цій справі.
У зв`язку з утворенням як юридичних осіб публічного права територіальних органів Державної податкової служби України (далі - ДПС) та реорганізації деяких територіальних органів Державної фіскальної служби України шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів ДПС згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 суд допустив процесуальну заміну відповідача на ГУ ДПС відповідно до частини першої статті 52 КАС.
У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалені у справі судові рішення і передати справу на новий розгляд.
Обґрунтовуючи касаційну скаргу, скаржник зазначає, що надані Товариством документи про взаємозалік зобов`язань, зокрема про перехід до фірми ''GHG Spolka'' z.o.o`` права вимоги до Товариства по імпортних контрактах за поставлені іншими нерезидентами-постачальниками товари не можуть бути підставою для зняття з контролю експортних операцій, тоді як суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку, що Товариство не порушило строки зарахування валютної виручки за контрактом від 07.03.2013 №07052013, встановлені статтею 1 Закону №185/94-ВР.
Заперечуючи проти касаційної скарги, позивач на підтвердження доводу, що суди попередніх інстанцій правильно застосували норми права, посилається, зокрема на висновки Верховного Суду у постанові від 01.04.2021 у справі №826/24923/15 за позовом ТОВ ``Кінопрокат-Україна плюс`` до ДПІ у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій, скасування наказу та податкових повідомлень-рішень.
У цій постанові Верховний Суд, застосувавши норми статті 2 Закону №185/94-ВР, пункту 1.10 Інструкції №136, дійшов висновку, що припинення зобов`язань резидента України (ТОВ ``Кінопрокат-Україна плюс``, позивач у справі) за імпортним контрактом шляхом проведення зарахування зустрічних однорідних вимог з участю двох нерезидентів (кредитора і боржника позивача) виключає підстави для застосування до резидента фінансових санкцій, встановлених статтею 4 Закону №185/94-ВР.
Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 27.10.2020 у справі №820/420/16 за позовом Приватного підприємства ''Альватрейдінг'' до Основ`янської об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, застосувавши ці ж норми, дійшов висновку щодо можливості проведення заліку зустрічних однорідних вимог, як підстави для звільнення резидента від відповідальності, встановленої статтею 4 Закону №185/94-ВР, за сукупності таких умов: вимоги повинні бути зустрічними (тобто такими, що випливають зі взаємних зобов`язань між двома особами) та однорідними (як правило, йдеться про взаємні вимоги грошових сум в одній і тій самій валюті); має настати строк виконання за всіма зустрічними вимогами.
Відповідно до частини першої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, передає справу на розгляд палати, до якої входить така колегія, якщо ця колегія вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з цієї самої палати або у складі такої палати.
Згідно з частиною першою статті 347 Кодексу адміністративного судочинства України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.
Враховуючи різне застосування Верховним Судом норм статті 4 Закону №185/94-ВР, пункту 1.10 Інструкції №136 в зазначених вище постановах у подібних правовідносинах, та подібність правовідносин у справі №817/1200/15 із правовідносинами у справах №826/24923/15 та №820/420/16 (правовідносини, зміст яких визначають права і обов`язки сторін щодо валютного контролю за операціями за зовнішньоекономічними договорами (контрактами), зобов`язання резидента в яких припинені шляхом заліку однорідних зустрічних вимог з участю кількох нерезидентів), для забезпечення єдності судової практики при вирішенні такої категорії адміністративних справ, колегія суддів приходить до висновку, що є підстави для передачі цієї справи на розгляд палати, до якої входять судді колегії.
Керуючись статями 250, 346, 347 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
Справу №817/1200/15 (касаційне провадження №К/9901/34349/19) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Морган Феніче" до Рівненської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області, Головного управління ДФС у Рівненській області (процесуальний правонаступник - Головне управління ДПС у Рівненській області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Міністерство юстиції України, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення  передати на розгляд судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів, до якої входить колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, що розглядає цю справу.
Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко
М.Б. Гусак 
 О.О. Шишов ,
Судді Верховного Суду