33/804/232/21 
                                                                                263/3410/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2021 року             місто Маріуполь
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Сєдих А.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Теслі А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Теслі А.В. на постанову судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 квітня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , адреса проживання за довідкою тимчасово переміщеної особи: АДРЕСА_2 , 

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнувши з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривні.

ВСТАНОВИВ:

Згідно з постановою суду першої інстанції, 09.03.2021 року о 23:13 год. ОСОБА_1 в Центральному районі м. Маріуполя по пр. Металургів, буд. 43, керував автомобілем ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння за допомогою технічного засобу «Драгер Алкотест» на місці зупинки транспортного засобу та від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, та здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник Тесля А.В. просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову постанову, якою адміністративне провадження щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Вказує на те, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про те, що провина ОСОБА_1 доказана в повному обсязі та в встановленому законом порядку. Також судом не надана оцінка фактам грубого порушення працівниками поліції норм чинного законодавства України при складанні адміністративних матеріалів на ОСОБА_1 , такі факти були викладені в клопотання про закриття провадження у справі, які суд першої інстанції вважає несуттєвими. Вважає, що суд першої інстанції не в повному обсязі розглянув матеріали даної справи, що призвело до прийняття помилкового рішення, оскільки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не було. Працівники поліції не змогли провести огляд на стан сп`яніння, вважає протокол про адміністративне правопорушення таким, що складено з порушенням норм чинного законодавства, в протоколі зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, які на місці зупинки виявлені не були та не були оголошені водієві, також невідомим залишається факт, хто саме виявив ознаки алкогольного сп`яніння, а також порушена процедура огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, оскільки використовувались невідомі прилади, моделі яких не називались та документи на дані прилади були відсутні. Також свідки які були присутні при проведенні огляду на стан сп`яніння, викликались за телефоном працівником поліції. 

Перевіривши матеріали справи, заслухавши промови учасників судового засідання, вважаю, що апеляційна скарга захисника Теслі А.В. задоволенню не підлягає, з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність в його вчиненні в повному обсязі підтверджується відеозаписом, який міститься в матеріалах справи, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду для визначення стану сп`яніння за допомогою технічного засобу «Драгер Алкотест» на місці зупинки транспортного засобу та від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я в установленому законом порядку. Також винність ОСОБА_1 підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з яких вбачається, що на вимогу працівників поліції ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в  медичному закладі.
Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №406279 від 10 березня 2021 року вбачається, що він підписаний ОСОБА_1 , будь яких записів в протоколі або пояснень останнього, щодо незгоди з протоколом або невірно внесених відомостей до протоколу, додано не було.
Також апеляційний суд зазначає, що у працівників поліції були обґрунтовані підстави запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки поведінка останнього не відповідала обстановці, а саме у ОСОБА_1 був запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, дані обставини підтверджуються відеозаписом з місця події.  
Крім того, апеляційний суд зазначає, що статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність саме за відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, даний факт повністю знайшов своє підтвердження в ході перевірки матеріалів адміністративного провадження в апеляційному порядку.
Крім того, доводи захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно його підзахисного складений з порушенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, а також те, що поліцейськими не були роз`яснення йому його права являються надуманими та спростовуються відеозаписом, який міститься в матеріалах справи, відповідно до якого при складанні адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 , працівниками поліції були роз`яснені останньому всі права та відповідно до законодавства були складені адміністративні матеріали.
Щодо доводів захисника про те, що ОСОБА_1 намагався пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу на знайшли свого підтвердження та спростовуються відеозаписом, відповідно до якого ОСОБА_1 , у присутності двох свідків, здійснював декілька разів продування у два алкотестери, однак фактично його дії були спрямовані на уникнення відповідальності шляхом неправильного продування аклотестеру, що підтверджуються поясненнями свідків під час проведення огляду (пропускав повітря через порожнину роту поза межі трубки, закривав трубку для продуття язиком). У подальшому ОСОБА_1 погодився з працівниками поліції поїхати до медичної установи для проведення огляду на стан сп`яніння, однак через деякий час відмовився, що підтверджується письмовими поясненнями інших свідків та зафіксованого на відеозаписі. Крім того, під час підписання письмових пояснень один зі свідків зауважив, що відчуває від ОСОБА_1 запах алкоголю. Даних про проходження останнім огляду на стан сп`яніння у медичній установі суду не надано.
Щодо посилань сторони захисту на те, що пояснення свідків підготовлені на заздалегідь заготовленому бланку працівниками поліції, де лише вносяться дані свідків, а отже не є поясненнями, які дають свідки, та не відповідають обставинам справи й не можуть братися до уваги, то дані зауваження повністю спростовуються оглянутим у судовому засіданні відеозаписом.
Також суд критично відноситься до посилань сторони захисту щодо порушення процедури проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою двох невідомих приладів, без зазначення їх назв (марок та моделей), оскільки як вбачається з оглянутого у судовому засіданні відеозапису та протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується порушення п.2.5 ПДР, за яке передбачена відповідальність за відмову від проходження медичного огляду, у зв`язку з чим працівники поліції не мали підстав для надання відповідних документів щодо «Драгеру «Алкотест». 
У зв`язку з наведеним апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 таким чином хоче уникнути відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення.  
За наведених обставин апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції повністю доведена у законному порядку.
Крім того, апеляційний суд зазначає, що всі доводи, які наведені в апеляційній скарзі, були в повному обсязі досліджені судом першої інстанції та відповіді на які надано в постанові суду. Нових доводів які-б не були предметом дослідження захисником Теслею А.В. в апеляційній скарзі не зазначено.
Суд першої інстанції правильно врахував данні про особу правопорушника, пом`якшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, ступень тяжкості вчиненого ним проступку та призначив покарання в межах санкції статті.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 8, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Теслі А.В. залишити без задоволення.
Постанову судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривні - залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького
апеляційного суду        А.В. Сєдих