ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

28 квітня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/1123/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Прокопчук Т.С. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Кругового О.О.,     
розглянувши в письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 14 серпня 2020 року (головуючий суддя: Стрельнікова Н.В.) по адміністративній справі  №  280/1123/19
за заявою ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 6.06.2019 року по справі №280/1123/19 за позовом   ОСОБА_1 до  Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
           
В провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебувала   справа за позовом   ОСОБА_1 до  Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі Правобережного ОУ ПФУ м. Запоріжжя )про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.06.2019 року по справі №280/1123/19 позовні вимоги  ОСОБА_1 до  Правобережного ОУ ПФУ м. Запоріжжя про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
15.10.2019 року Запорізьким окружним адміністративним судом за заявою позивача видано виконавчий лист.
13.08.2020 року до суду надійшла заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду  від 14 серпня 2020 року заяву повернуто заявнику без розгляду.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 22.12.2020 року, позивач оскаржила ухвалу суду з підстав порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної  скарги, а також правильність застосування судом норм процесуального права, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню з наступних підстав.
Із матеріалів справи вбачається, що при поданні до суду заяви  про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в електронному вигляді, ОСОБА_1 не надано доказів надіслання іншим учасникам справи цієї  заяви в паперовому вигляді, як то передбачено приписами ст.167 КАС України, та на підставі ч.2 ст.167 КАС України заяву повернуто без розгляду. 
В той же час суд першої інстанції не врахував передбачену ч.9 ст.44 КАС України можливість звільнення учасника справи  від обов`язку надсилати іншим учасникам справи, або подавати до суду копії документів відповідно до кількості учасників справи, якщо він подає документи до суду в електронній формі, у такому разі копії відповідних документів іншим учасникам справи направляє суд.
При поверненні заяви без розгляду, суд першої інстанції виявив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення права заявника на судовий захист.
Приписами ч.2  статті 6 КАС України  передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів»  встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Статтями 1,17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»  передбачено, що суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Так, Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», №47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», № 35787/03, п. 29).
При цьому, ЄСПЛ провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.
У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Kutic v. Croatia», заява №48778/99, пункт 25).
Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним». Для того щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права» (рішення у справах «Bellet v. France» та «Nunes Dias v. Portugal»).
Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain»).
Повертаючи позивачу  заяву про встановлення судового контролю за виконанням   рішення суд першої інстанції приписів національного законодавства і норм міжнародного права, практики ЄСПЛ, не врахував, допустив порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим постановив незаконну ухвалу, яка підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.294, 320, 322, 325 КАС України, суд
                                                   
ПОСТАНОВИВ:
         
Апеляційну скаргу ОСОБА_1   -  задовольнити.
Ухвалу   Запорізького окружного адміністративного суду  від 14 серпня 2020 року   по адміністративній справі  №  280/1123/19      скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду  набирає законної сили 28 квітня 2021 року, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.  

Головуючий - суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий