ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Постанова
Іменем України
21 квітня 2021 року м. Херсон
Єдиний унікальний номер справи: 650/1331/18
Номер провадження: 22-ц/819/832/21
Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:
головуючого – Радченка С.В.,
суддів: Вейтас І.В., Кузнєцової О.А.,
секретар: Плохотніченко А.В.
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , представник – ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 03 березня 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Злато Таврії» про відстрочення виконання рішення Херсонського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року в справі №650/1331/18 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Злато Таврії» про визнання угоди про внесення змін до договору оренди земельних ділянок недійсною, її розірвання та зобов`язання повернути земельну ділянку,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог і ухвали суду першої інстанції

У січні 2021 року ТОВ СГП «Злато Таврії» звернулося до суду із заявою про відстрочення виконання рішення Херсонського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ СГП «Злато Таврії» про визнання угоди про внесення змін до договору оренди земельних ділянок недійсною, її розірвання та зобов`язання повернути земельну ділянку. Заява мотивована тим, що зазначеним рішенням суду зобов`язано відповідача повернути ОСОБА_1 належну йому земельну ділянку площею 9,77 га. На даний час справа розглядається у Верховному суді.

У зв`язку з тим, що на спірній земельній ділянці здійснено значні матеріальні вкладення для поліпшення якості землі на майбутній період, а також на даний час вирощується озима культура ріпак, крім того рішенням суду не визнано недійсним договір оренди земельної ділянки ОСОБА_3 та на даний час не скасовано державну реєстрацію права оренди, вважають, що дані обставини унеможливлюють передачу земельної ділянки у первісному стані, а тому просили відстрочити виконання рішення суду до 01.08.2021 року.

Ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 03 березня 2021 року заяву задоволено. Відстрочено виконання рішення Херсонського апеляційного суду від 27.10.2020 року по справі № 650/1331/18 до 01 серпня 2021 року.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви відповідача про відстрочку виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив з існування обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду відповідачем.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з ухвалою суду,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати і постановити у справі нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення суду. Факт засіяння відповідачем земельної ділянки озимим ріпаком не є тією обставиною, яка унеможливлює виконання рішення. Крім того, спір щодо земельної ділянки в суді розглядався з 2018 року і в 2019 році було підтверджено те, що позивач додаткову угоду до договору земельної ділянки не підписував, тобто було встановлено, що земельна ділянка використовується відповідачем незаконно.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу

Письмовий відзив на апеляційну скаргу не надходив. 

У судове засідання на апеляційний розгляд справи представник СТОВ «Злато Таврії» не з`явився, подавши заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з відрядженням.

Відповідно до положень ст.372 ЦПК, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи за клопотанням учасника справи, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін, належним чином повідомлених про розгляд справи, не перешкоджає її розгляду.

Посилаючись в клопотанні про відкладення розгляду справи на відрядження до м.Рівне для участі в розгляді іншої справи в порядку господарського судочинства, представник СТОВ «Злато Таврії» не надала жодного доказу на підтвердження такого відрядження, тобто неможливості взяти участь у розгляді даної справи, наприклад, у режимі відеоконференції. Сама по собі копія роздруківки судового виклику не є належним доказом неможливості взяти участь в апеляційному розгляді справи.

Доводів про обов`язкову необхідність такої участі, заява представника не містить. Крім того, стороною в справі є юридична особа, яка могла направити на розгляд справи іншого представника.

Зважаючи на викладене, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника заявника, на чому також наполягали і інші учасники справи, які з`явилися в судове засідання.

Фактичні обставини справи

Рішенням Великоолександрівського районного суду № 650/1331/18 відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до ТОВ «СП «Злато Таврії» щодо визнання недійсним повторного договору оренди земельної ділянки від 25.07.2012 року та розірвання вказаного договору.

27 жовтня 2020 року Херсонським апеляційним судом ухвалено нове рішення по суті справи, яким зобов`язано відповідача повернути ОСОБА_1 належну йому земельну ділянку площею 9,77 га.
Згідно довідки Милівської сільської ради Бериславського району від 30.12.2020 року поле в контурі НОМЕР_1 , в тому числі і ділянка ОСОБА_1 площею 9,77 га, яка знаходиться на території Новокам`янської сільської ради Великолександрівського району, станом на 28 грудня 2020 року засіяне озимим ріпаком.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

       Задовольняючи заяву суд першої інстанції виходив з доведеності заявником наявності обставин, які відповідно до ст. 435 ЦПК України є підставою для відстрочення виконання рішення суду. 

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця у випадках, встановлених законом, встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно з ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи, тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно з ч.5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Статтею 33 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

З аналізу наведених норм слідує, що відстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під час вирішення питання про відстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

Постановляючи оскаржену ухвалу, пославшись на те, що посів озимого ріпаку на належній позивачу земельній ділянці, яка в натурі не виділена, було здійснено до винесення рішення Херсонським апеляційним судом 27.10.2020 року, суд у повній мірі не врахував зазначені вимоги закону та не перевірив наявність передбачених законом підстав для відстрочення виконання рішення суду у справі, які б ускладнювали або виключали можливість виконання рішення суду.

Обґрунтованими є доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що спір щодо земельної ділянки знаходився в суді ще з 2018 року і в 2019 році було підтверджено те, що позивач додаткову угоду до договору земельної ділянки не підписував, тобто було встановлено, що земельна ділянка використовується відповідачем незаконно, а земельна ділянка була оброблена та засіяна восени 2020 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені у заяві ТОВ СГП «Злато Таврії» обставини в розумінні ст. 435 ЦПК України не є такими, що істотно ускладнюють виконання рішення Херсонського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 рокуабо роблять виконання його неможливим, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення.

Керуючись ст. ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 03 березня 2021 рокускасувати, постановити нове судове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Злато Таврії» в задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення Херсонського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року в справі №650/1331/18. 
Постанова  апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 22.04.2021 року.

Головуючий                                                                                                    С.В. Радченко

Судді:                                                                                                                І.В. Вейтас

                                                                                                                           О.А. Кузнєцова