ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/709/21 Справа № 182/914/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Рунчева О. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року                                                                 м.Кривий Ріг
справа № 182/914/20 
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – судді: Барильської А.П.,
суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,
секретар судового засідання: Кислиця І.В.
сторони:
позивач: Акціонерне товариство «Альфа-Банк»
відповідач:  ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2020 року, яке ухвалено суддею Рунчевою О.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2020 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , третя особа – ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.
В обґрунтування позову зазначено, що 22 січня 2008 року між Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 уклаладено кредитний договір № 110/11-0008, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати відповідачу 80 000 грн.
Акціонерне товариство «Альфа-Банк» з 15.10.2019 року є правонаступником щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» на підставі Передавального акту загальних зборів акціонерів АТ «Альфа - Банк» та рішення єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк».
Відповідно до умов вищевказаного договору, Позичальник, у свою чергу, зобов`язався у порядку та на умовах, що визначені Договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші, передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього – Графіком погашення кредиту.
З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором від 22 січня 2008 року між Кредитором та Іпотекодавцем, яким є ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 110/11/1-0008, відповідно до умов якого остання передала кредитору в іпотеку нерухоме майно – нежитлову будівлю, контори з підвалом, загальною площею 614,6 кв. м., що знаходиться за адресою – АДРЕСА_1 .
Відповідно до п. 4 Іпотечного договору, Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у будь-якому з наступних випадків – у випадку невиконання основного зобов`язання; у випадку невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем умов Договору іпотеки; у інших випадках, передбачених законодавством України. 
Відповідно до Іпотечного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено Іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого нипису нотаріуса або згідно із договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, шляхом позасудового врегулювання, яким вважатиметься застереження, що міститься у Іпотечному договорі або на підставі окремого договору, який може бути укладений між Іпотекодавцем та Іпотекодежателем з урахуванням вимог чинного законодавства України.
Позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, позичальник, у свою чергу, неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, в результаті чого станом на 18 червня 2019 року має заборгованість у розмірі 161 484, 80 грн., з яких - строкова заборгованість – 4747,49 грн., прострочена заборгованість - 60 281,00 грн., строкова заборгованість по нарахованих відсотках – 910,39 грн., прострочена заборгованість по нарахованим відсоткам – 95 545,92 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.
Посилаючись на ст.ст. 3, 12,33 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 525,526, 1049,1054 ЦК Уккраїни позивач вважає, що має право звернути стягнення на предмет Іпотеки через порушення позичальником умов Кредитного договору. 
На підставі наведеного вище позивач просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки - нежитлову будівлю, контори з підвалом, загальною площею 614,6 кв. м., що знаходиться за адресою – АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 110/11-0008 від 22 січня 2008 року, в сумі 161 484, 80 грн., з яких - строкова заборгованість – 4747,49 грн., прострочена заборгованість - 60 281,00 грн., строкова заборгованість по нарахованих відсотках – 910,39 грн., прострочена заборгованість по нарахованим відсоткам – 95 545,92 грн., на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій. 
Також позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати по справі.
Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду та постановлення нового рішення по справі про задоволення позовних вимог посилаючись на те, що у зв`язку з неналежним виконанням умов укладеного між сторонами кредитного договору, забезпеченого договором іпотеки, у позичальника існує заборгованість в сумі 161 484,80 грн., у зв`язку з чим позивач, відповідно до приписів ст. 33 Закону України «Про іпотеку», вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відзив на апеляційну скаргу не подавався.
Судом апеляційної інстанції вживались заходи щодо повідомлення відповідача про час та дату розгляду справи за місцем її реєстрації, яка за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУМВД УДМС України, значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.43), але судові повістки були повернуті з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою (а.с.112,116).
Крім того, виклики до суду було здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової вади України, які були розміщені 03.11.2020 року та 28.01.2021 року (а.с.92,110).
Таким чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи, у зв`язку з чим її неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.
До подібних висновків дійшов Верховний Суд у Постанові від 01 липня
2020 року у справі № 216/5341/14-ц, провадження № 61-25996св18 та Постанові від 13 січня 2021 року у справі № 199/7620/19, провадження № 61-12590св20. 
Заслухавши суддю – доповідача, представника Акціонерне товариство «Альфа-Банк» - Курдюмова М.М., який підтимав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення по справі, з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог АТ «Альфа-Банк», суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено виникнення права звернення стягнення на предмет іпотеки.
Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Із матеріалів справи вбачається, що 22 січня 2008 року Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 уклали договір про надання відновлюваної кредитної лінії № 110/11-0008 (а.с. 5-9). 
Відповідно до п. 1.1 вказаного договору, кредитор зобов`язався надати ОСОБА_2 грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 80 000 грн., що буде здійснюватися окремими частинами (Траншами) зі сплатою 14,5 відсотків річних та комісії, в розмірі та порядку, визначеному цим Договором, в межах максимального ліміту заборгованості з графіком змін максимального ліміту заборгованості, згідно Додатка № 2 до цього Договору, що є невід`ємною частиною та кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 21 січня 2015 року на умовах, визначених цим Договором.
Згідно п. 2.1. вказаного договору, видача Траншів Кредиту проводиться шляхом видачі готівки або безготівковим перерахуванням з позичкового рахунку № НОМЕР_1 в Нікопольському відділенні ДОФ АКБ «Укрсоцбанк» в межах максимального ліміту заборгованості, що діє на дату отримання Траншу. Згідно п. 2.2. Моментом (днем) надання кредиту вважається день зарахування суми Кредиту на позичковий рахунок Позичальника.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Встановлено, що банк свої зобов`язання за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 110/11-0008 від 22 січня 2008 року виконав, надавши ОСОБА_2 кредит в розмірі 80 000 грн.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст.525 ЦК України, встановлено заборону односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.
На підставі викладеного, ОСОБА_2 зобов`язана виконувати кредитний договір № 110/11-0008 від 22 січня 2008 року, у відповідності до його умов та законодавства.
10 вересня 2019 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».
Відповідно до п. 11 ст. 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків банку, що приєднується, виникає у банку-правонаступника з моменту, визначеного передавальним актом, затвердженим загальними зборами банку, що приєднується, та банку-правонаступника. Банк-правонаступник у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набуває обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів. Банк-правонаступник приймає за передавальним актом від Банку, що приєднується, також майно та кошти, на які накладено обтяження (у тому числі публічні) та обмеження на розпорядження (у тому числі арешти із збереженням таких обтяжень та обмежень на розпорядження).
Згідно рішення № 5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, затверджено передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виника у АТ «Альфа-Банк» (а.с.87).
Протоколом № 4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 року затверджено передавальний акт (п. 2.1. протоколу) (а.с.84-86).
Таким чином, 15.10.2019 року відповідно до підпункту «г» пункту 11 частини 4 статті 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», пунктів 3.1., 5.3., Постанови Правління НБУ № 189 від 27.06.2008 року «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників», було затверджено Передавальний акт, у відповідності до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.
Згідно п. 1 передавального акту від 15.10.2019 року, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» а саме з 15.10.2019 року.
Згідно ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Згідно з рішеннями акціонерів АТ «Альфа-Банк» і АТ «Укрсоцбанк» чітко передбачено, що до першого (як до єдиного правонаступника) переходить все без виключень майно, права і зобов`язання АТ «Укрсоцбанк», а не окрема його частина.
Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов`язанні взагалі здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором. Така ж норма міститься і в ст. 24 ЗУ «Про іпотеку».
Відповідно до ч. 2 ст.516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (це єдиний можливий негативний наслідок для нового кредитора).
Дана стаття не містить норм, щодо визнання договору недійсним через невиконання даної вказівки та не звільняє боржника від належного виконання обов`язків за Кредитним договором у відповідності до ст.628 ЦК України, а лише містить застереження щодо ризику нового кредитора.
Імперативної норми, яка би виключала наявність підстав для задоволення вимог нового кредитора, у зв`язку з не направленням повідомлення про відступлення прав вимоги, в чинному законодавстві немає. Все чим ризикує новий кредитор при не направлені повідомлення про відступлення прав вимоги боржнику це здійснення боржником платежів направлених на погашення кредитної заборгованості на рахунки первинного кредитора. Таких платежів, боржниками, в переважній більшості не здійснюється.
Новий кредитор не несе ризик відсутності підстав для задоволення своїх вимог в судовому порядку, та ризик відмови в задоволені своїх вимог через не направлення повідомлення боржнику про відступлення прав вимоги. Той факт, що боржника не повідомили належним чином про заміну кредитора у зобов`язанні не звільняє його від обов`язку виконати умови договору.
Відповідно до ст. 526 ЦПК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Верховним Судом України в Постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15 зазначено, що за змістом норм чинного законодавства боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. 
Постанов, які б свідчили про відступлення від цієї правової позиції немає. Вона застосовується Верховним Судом донині: Постанова від 26.03.2018 року, справа № 501/4114/14-ц, провадження № 61-59св18 та Постанова від 12.06.2020 року, справа № 569/12501/15-ц, провадження № 61-45061св18.
На підставі викладеного вище, відповідно до вищевказаних рішень, передавального акту, виписок з рахунків кредитного договору, АТ «Альфа-Банк»» набуло права вимоги за кредитним договором № 110/11-0008 від 22 січня 2008 року, який був укладений між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 .
У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За змістом ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення – невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконання з настанням цієї події.
Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання.
Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
ОСОБА_2 свої зобов`язання встановлені кредитним договором, не виконує.
У зв`язку з порушеннями зобов`язань за договором, станом на 18 червня 2019 року, ОСОБА_2 має заборгованість у розмірі 161 484, 80 грн., з яких: строкова заборгованість – 4747,49 грн., прострочена заборгованість 60 281 грн., строкова заборгованість по нарахованих відсотках – 910,39 грн., прострочена заборгованість по нарахованим відсоткам – 95 545,92 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості (а.с.18).
Такий розмір заборгованості є обґрунтованим, здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду довідкою-розрахунком заборгованості, узвязку з чим колегія суддів вважає помилковим висновок суду прешої інстанції про те, що матеріали справи не містять доказів підтвердження наявної заборгованості за кредитним догвором.
На підставі викладеного, зобов`язання позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором № 110/11-0008 від 22 січня 2008 року перед Банком не виконано, заборгованість в загальному розмірі складає 161 484, 80 грн., з яких: строкова заборгованість – 4747,49 грн., прострочена заборгованість 60 281 грн., строкова заборгованість по нарахованих відсотках – 910,39 грн., прострочена заборгованість по нарахованим відсоткам – 95 545,92 грн.
На виконання договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 110/11-0008 від 22 січня 2008 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 110/11/1-0008 від 22 січня 2008 року, який посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округуДніпропетровської області Гульбандян Л.В. та зареєстровано в реєстрі за № 245 (а.с.17-19).
Таким чином, іпотекодавцями у договорі зазначено ОСОБА_1 , котрій належало нерухоме майно передане в іпотеку, а саме: нежитлова будівля, контори з підвалом, загальною площею 614,6 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно п.1.1 іпотечного договору, іпотекодавці передають в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання зобов`язань позичальника за основним зобов`язанням, укладеним між іпотекодержателем та позичальником, нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю, контору з підвалом, загальною площею 614,6 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до п.1.2 іпотечного договору, за домовленістю сторін заставна вартість предмету іпотеки встановлена в сумі 100 000 грн.
Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Відповідно до іпотечного договору, іпотекодавець зобов`язаний не відчужувати предмет іпотеки, будь-яку його частину, не передавати його в оренду, найом, користування на будь-яких інших підставах іншим особам без попередньої письмової згоди іпотекодержателя.
Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про іпотеку», іпотекодавець має право, виключно на підставі згоди іпотекодержателя, відчужувати предмет іпотеки.
Відповідно до ч.І ст.35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення.
Відповідно до п.п.2.1.1-2.1.10 іпотечного договру, іпотекодавець зобов`язана: надавати іпотекодержавтелю можливість перевірки стану і правильності використання предмету іпотеки, надавати йому відповідні документи за першою вимогою; вживати всіх необхідних заходів щодо захисту предмету іпотеки від зазіхань будь-яких третіх осіб; не здійснювати дій, що викликають погіршення (пошкодження) предмету іпотеки; без письмової згоди іпотекодерждателя, що оформляється додатковою угодою до цього договору, не відчужувати предмет іпотеки, а також не передавати його в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування; не пізніше наступного дня після настання змін надавати іпотеко держателю відомості про будь-які зміни, що відбулися чи відбуваються з предметом іпотеки, в тому числі про зазіхання на нього з боку третіх осіб; одночасно з укладенням цього договору застрахувати предмет іпотеки в НАСК Оранта на повну його вартість на користь іпотекодержателя з попереднім погодженням останнім умов такого страхування, та надати іпотекодержателю відповідний договір страхування; без встановленого дозволу відповідних державних органів та письмової згоди іпотекодекржателя не здійснювати перебудови та/або перепланування предмету іпотеки; сплачувати всі передбачені чинним законодавством України податки та збори, а також нести інші витрати, пов`язані з предметом іпотеки; у разі загибелі або знищення вартості предмету іпотеки, в тому числі, внаслідок його випадкового знищення, випадкового пошкодження, або псування, протягом трьох днів від дня надходження відповідної вимоги іпотекодержателя повністю або частково замінити предмет іпотеки на інше майно за погодженням з іпотеко держателем; внести плату за державну реєстрацію обтяження предмету іпотеки за цим договором.
Відповідно до п. 2.4.4 іпотечного договру, у разі невиконання іпотекодавцем хоча б одного із своїх обов`язків, встановлених згідно з п.п.2.1.1-2.1.10 цього договору, вимагати дострокового виконання позичальником основного зобов`язання, а у разі його невиконання – задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до п. 3.1 умов іпотечного договору, у разі порушення іпотекодавцями умов, визначених п.п. 2.1.1-2.1.10. цього договору, іпотекодержатель має право достроково звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, визначеному п.п.2.4.4 цього договору.
На виконання умов кредитного договору та іпотечного договору 27 січня 2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 направлено вимогу про усунення порушень, згідно якої, станом на 27 січня 2020 року, загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 405 167,18 грн. Вказана вимога містить застереження, що у разі невиконання цієї вимоги, Банк розпочне звернення стягнення на предмет Іпотеки відповідно до Закону «Про Іпотеку» шляхом подачі до суду позову про звернення стягнення на предмет іпотеки чи вчинення виконавчого напису нотаріуса. Вказана вимога залишена без задоволення (а.с.22-23).
Таким чином, оскільки вимога іпотекодержателя залишена без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов вищевказаного договору.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про іпотеку», іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. При користуванні предметом іпотеки іпотекодавець повинен не припускати погіршення стану предмета іпотеки та зменшення його вартості понад норми його звичайної амортизації (зносу).  Іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя:  зводити, знищувати або проводити капітальний ремонт будівлі (споруди), розташованої на земельній ділянці, що є предметом іпотеки, чи здійснювати істотні поліпшення цієї земельної ділянки;  передавати предмет іпотеки у наступну іпотеку;  відчужувати предмет іпотеки;  передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування. Не враховано вимоги ч. 2 ст. 10 ЗУ «Про іпотеку» де вказано, що іпотекодавець повинен своєчасно повідомляти іпотекодержателя про будь-яку загрозу знищення, пошкодження, псування чи погіршення стану предмета іпотеки, а також про будь-які обставини, що можуть негативно вплинути на права іпотекодержателя за іпотечним договором.
Відповідно до ч.6 ст.3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.
Відповідно до ст. 12 Закону україни «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання – звернути стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 Закону України «Про іпотеку».
Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено іпотекодержателем на підставі рішення суду; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; шляхом уступки іпотекодавцем іпотекодержателю вимоги, що випливає із заставленого права; іншим чином на розсуд іпотекодержателя у встановленому законодавством України порядку.
Таким чином, враховуючи вищезазначене, АТ «Альфа-Банк», як іпотекодержатель, має право звернутися до власника предмету іпотеки ОСОБА_1 , з вимогою звернути стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно в рахунок виконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга АТ «Альфа-Банк» підлягає задоволенню, рішення у справі - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог позивача, яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № МL-306/118/2008 від 08.07.2008 року у загальному розмірі 161 484 грн. 80 коп., яка складається із 4747,49 грн. - строкової заборгованості, 60 281,00 грн. - простроченої заборгованості, 910,39 грн. - строкової заборгованості по нарахованих відсотках, 95 545,92 грн. - простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам, необхіно звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме, на нежитлову будівлю, контору з підвалом, загальною площею 614,6 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності – незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2422 грн. 28 коп. у відшкодування судових витрат, пов`язаних з пред`явленням позову та 3633 грн. 39 коп. у відшкодування судових витрат, пов`язаних з подачею апеляційної скарги ( а.с.1,79).
Керуючись ст.ст. 374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити.
Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2020 року скасувати та постановити нове рішення.
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , третя особа – ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.
В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № МL-306/118/2008 від 08.07.2008 року у загальному розмірі 161 484 (сто шістдесят одна тисяча чотириста вісімдесят чотири) грн. 80 коп., яка складається із 4747,49 грн. - строкової заборгованості, 60 281,00 грн. - простроченої заборгованості, 910,39 грн. - строкової заборгованості по нарахованих відсотках, 95 545,92 грн. - простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на нежитлову будівлю, контору з підвалом, загальною площею 614,6 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності – незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 28 коп. у відшкодування судових витрат, пов`язаних з пред`явленням позову.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» 3633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн. 39 коп. у відшкодування судових витрат, пов`язаних з подачею апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 08 квітня 2021 року. 

Головуючий: 

Судді: