ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 р.	Справа № 480/443/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Бартош Н.С. ,  Чалого І.С. ,
за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.06.2020 року, головуючий суддя І інстанції: О.О. Осіпова,  м. Суми, повний текст складено 15.06.20 року по справі № 480/443/20
за позовом         ОСОБА_1      
до       Головного управління ДПС у Сумській області                  
про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Сумській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.06.2019 р. № Ф-4046-23.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 11.06.2020 в задоволенні адміністративного позову   ОСОБА_1 відмовлено.
ОСОБА_1 , не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, подала апеляційну скаргу , вважає , що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, неправильно застосовані норми матеріального права, які привели до неправильного вирішення питання, при цьому суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду, а тому рішення суду є незаконним та необґрунтованим , просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.06.2020 року , прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Головне управління ДПС у Сумській області, подало до суду відзив на апеляційну скаргу, вважає, що рішення Сумського окружного адміністративного суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують фактів з урахуванням яких судом першої інстанції було прийнято рішення, а тому і підстави для її задоволення відсутні, просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.06.2020 року  без змін.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін,  перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець з 12.06.2002, здійснює такі види діяльності: Код КВЕД 82.11 Надання комбінованих офісних адміністративних послуг; Код КВЕД 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н. в. і. у.; Код КВЕД 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; Код КВЕД 68.31 Агентства нерухомості (основний); Код КВЕД 69.10 Діяльність у сфері права; Код КВЕД 69.20 Діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування; Код КВЕД 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування; Код КВЕД 74.90 Інша професійна, наукова та технічна діяльність, н. в. і. у., що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця (а.с. 15), витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
24.07.2017 року позивач отримала свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1828, видане Міністерством юстиції України 24.07.2017 року (переоформлене відповідно до наказу від 14.06.2019 року № 1806/5 (зміна прізвища)) .
Відповідно до інтегрованої картки платника податку з єдиного внеску ОСОБА_1 проведені нарахування по строку сплати єдиного внеску:
09.02.2017р. - за IV квартал 2016 - 3797,64 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування; 
19.04.2017р. - за І квартал 2017 - 2112 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування;
19.07.2017р. - за II квартал 2017 -2112 грн. як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування;
19.10.2017р. - за III квартал 2017 у сумі 2112 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування;
19.01.2018р. - за IV квартал 2017- як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування;
19.04.2018р. - за І квартал 2018 - 2457,18 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування року - як платнику незалежної професійної діяльності;
02.05.2018р. - за 2017 -3520 грн. - як платнику незалежної професійної діяльності;
19.07.2018р. - за II квартал 2018 - 2457,18 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування;
19.07.2018р. - за ІІ квартал 2018 – 2457,18 грн. - як платнику незалежної професійної діяльності;
19.10.2018р. - за ІІІ квартал 2018 - 2457,18 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування;
19.10.2018р.  - за III квартал 2018 - 2457,18 грн. - як платнику незалежної професійної діяльності;
21.01.2019р. - за IV квартал 2018 - 2457,18 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування;
21.01.2019р.  - за IV квартал 2018 - 2457,18 грн. - як платнику незалежної професійної діяльності; 
19.04.2019р. - за І квартал 2019 - 2754,18 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування (а.с.88-92). 
У зв`язку з наявністю у ОСОБА_1 станом на 31 травня 2019 року недоїмки зі сплати єдиного внеску в загальному розмірі 16 235, 16 грн. ГУ ДПС у Сумській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4046-23 від 05.06.2019р. (а.с.11). 
Не погоджуючись з вказаним рішенням контролюючого органу позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову , суд першої інстанції виходив з того , що доводи відповідача про необхідність нарахування та сплати позивачем єдиного соціального внеску як особою, яка провадить незалежну професійну діяльність, є обґрунтованими, тому контролюючий орган дійшов правомірних висновків про наявність у позивача недоїмки з єдиного соціального внеску у сумі 16  235грн.16коп. 
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції , виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно пп. 14.1.226 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі – ПК України) самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.
Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, визначені Законом України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” (далі – Закон № 5076-VI).
Відповідно до п. 65.1 ст. 65 ПК України взяття на облік фізичних осіб - підприємців у контролюючих органах здійснюється за податковою адресою на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наданих державним реєстратором згідно із Законом України “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань”.
Разом з тим, згідно п. 65.2 ст. 65 ПК України облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, які передбачені Порядком обліку платників податків, зборів.
При цьому, відповідно до пп. 65.4.4 п. 65.4 ст. 65 ПК України контролюючий орган відмовляє в розгляді документів, поданих для взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа.
Таким чином, податковим законодавством виключена можливість подвійного взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” (далі – Закон України № 2464-VI).
Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VI передбачено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно п. 4, 5 ч.1 ст. 4 Закону № 2464-VІ платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.
Тобто, законодавець розмежовує платників єдиного внеску на фізичних осіб-підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-VІ єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
Згідно ч. 5 ст. 8 Закону № 2464-VІ єдиний внесок для платників, зазначених у ст. 4 цього Закону, тобто для осіб, що провадять незалежну професійну діяльність встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної ст. 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.
Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VІ платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону № 2464-VI взяття на облік платників єдиного внеску, зазначених, зокрема, у п. 4, 5 ч. 1 ст. 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів з внесенням відповідних відомостей до реєстру застрахованих осіб 
Відповідно до ст. 5 Закону № 2464-VI та інших нормативно-правових актів розроблено Порядок обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014 № 1162 (далі - Порядок № 1162)
Цим Порядком визначаються питання взяття на облік, внесення змін до облікових даних та зняття з обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у територіальних органах Державної фіскальної служби України, надання контролюючим органам відомостей про зміну класу професійного ризику виробництва Фондом соціального страхування за період до 01 січня 2016 року, надання Пенсійному фонду України та фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування даних про взяття/зняття з обліку платників єдиного внеску (пункт 2 розділу І Порядку № 1162).
Порядок поширюється на платників єдиного внеску, зазначених у пунктах, зокрема, 4, 5 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 (п. 3 розділу І Порядку № 1162).
Дані про взяття на облік платників єдиного внеску в порядку інформаційної взаємодії передаються державному реєстратору в день взяття їх на облік за місцезнаходженням чи місцем проживання із зазначенням: дати взяття на облік, найменування та коду за ЄДРПОУ контролюючого органу, в якому такого платника взято на облік, реєстраційного номера платника єдиного внеску (п. 3 розділу ІІ Порядку № 1162).
Взяття на облік юридичних осіб (їх відокремлених підрозділів) та фізичних осіб-підприємців, відомості щодо яких містяться в Єдиному державному реєстрі, як платників єдиного внеску підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру, яка надсилається (видається) цим юридичним особам (відокремленим підрозділам) та фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому Законом України “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань” (далі – Закон № 755-IV) (п. 4 розділу ІІ Порядку № 1162).
Розділом ІІІ Порядку № 1162 встановлено порядок взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755-IV.
Взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755, контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою № 1-ЄСВ згідно з додатком 1, заяви про взяття на облік платника єдиного внеску (члена фермерського господарства) за формою № 12-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку (п. 1 розділу ІІІ Порядку № 1162).
Платники єдиного внеску, зазначені в п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464, подають заяву за формою № 1-ЄСВ (додаток 1) протягом 10 календарних днів після державної реєстрації незалежної професійної діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання документа, що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності (п. 2 розділу ІІІ Порядку № 1162).
Платникам єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755-IV, контролюючим органом наступного робочого дня з дня взяття на облік безоплатно надсилається (вручається) повідомлення про взяття їх на облік за формою № 2-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку (п. 3 розділу ІІІ Порядку № 1162).
Аналіз положень Порядку свідчить про те, що взяття контролюючим органом на облік платників єдиного внеску осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, здійснюється виключно за заявою такої особи за формою № 1-ЄСВ. Взяття на облік платників єдиного внеску осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, контролюючим органом за власною ініціативою шляхом встановлення “ознаки незалежної професійної діяльності” Порядок № 1162 не передбачає.
Крім того, як передбачено у пункті 4 розділу VI Порядку №1162 фізична особа, зареєстрована як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, але не перебуває на обліку чи знята з обліку в контролюючому органі, обліковується в реєстрі страхувальників як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, з ознакою «платник не подав заяви для взяття на облік».
Аналіз норм Закону України №2464-VI та Положення №10-1 вказує про відсутність повноважень у контролюючого органу за власною ініціативою без наявності звітності платника єдиного внеску (особи, яка провадить незалежну професійну діяльність/фізичної особи – підприємця), в якій містяться відомості про суми нарахованого доходу та єдиного внеску фізичних осіб – підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, вносити зміни (подавати інформацію до Пенсійного фонду України щодо змін) до облікової картки платника єдиного внеску шляхом встановлення ознаки незалежної професійної діяльності та відповідно нараховувати єдиний внесок у розмірі мінімального страхового внеску на місяць, визначеного Законом №2464-VI як граничний мінімальний внесок для осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.
Отже, законодавством розмежовується поняття “фізична особа-підприємець” та “особи, які провадять незалежну професійну діяльність”. При цьому, положеннями Закону № 2464-VІ, який є спеціальним у сфері забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не визначеного такого платника єдиного внеску, як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності, а тому порядок обліку та сплати єдиного внеску таким платником положеннями Закону № 2464-VІ не передбачений.
Фізична особа-підприємець та особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, є різними платниками єдиного внеску.
Відповідно до пп. 4 п. 6.7 Розділу VI Порядку обліку платників податків і зборів, який затверджено наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 № 1588, взяття на облік фізичних осіб, які не є підприємцями та здійснюють незалежну професійну діяльність, умовою ведення якої згідно із законом є державна реєстрація такої діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання свідоцтва про реєстрацію чи іншого документа (дозволу, сертифіката тощо), що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності (далі - фізична особа, яка провадить незалежну професійну діяльність), здійснюється за місцем постійного проживання у порядку, встановленому цим Порядком для фізичних осіб - підприємців: якщо фізична особа зареєстрована як підприємець та при цьому така особа провадить незалежну професійну діяльність, така фізична особа обліковується у контролюючих органах як фізична особа - підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності.
У такому разі фізична особа зобов`язана подати особисто (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) або через уповноважену особу до контролюючого органу за місцем свого постійного проживання заяву за формою № 5-ОПП з позначкою “Зміни” та копію документа, що підтверджує право фізичної особи на провадження незалежної професійної діяльності, визначеного у підпункті 1 цього пункту.
Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року № 435(далі - Порядок № 435) визначає процедуру, форму, строки подання звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до Державної фіскальної служби України, яка є центральним органом виконавчої влади, який реалізує, зокрема, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань сплати єдиного внеску, її територіальних органів.
Колегія суддів зауважує про наявність колізії між положеннями нормативно–правових актів різної юридичної сили, а саме: приписи пункту 16 розділу ІV Порядку № 435, яким передбачено обов`язок формування та подання звіту фізичною особою – підприємцем, з ознакою незалежної професійної діяльності, не відповідають положенням пунктів 4 та 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI.
При цьому положення пункту 16 розділу IV «Формування звіту» Порядку № 435 відсилають до додатка 5 «Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску», розділом 6 якого визначені типи платника, серед яких окремо зазначено ФО – на загальній системі оподаткування, ФО – на спрощеній системі оподаткування, особу, яка провадить незалежну професійну діяльність, членів фермерського господарства. Визначення окремого типу платника «фізична особа – підприємець, з ознакою незалежної професійної діяльності» формою звіту не передбачено.
За наявного існуючого правового регулювання взяття та перебування на обліку платника єдиного внеску фізичної особи-підприємця з ознакою провадження незалежної професійної діяльності не передбачено.
Взяття контролюючим органом   на облік особи як платника єдиного внеску – фізичної особи-підприємця (п.4 ч.1 ст.4 Закону України №2464-VI) та внесення відомостей до реєстру застрахованих осіб унеможливлює нарахування єдиного внеску за іншим типом платника без прийняття відповідних рішень і внесення змін щодо попереднього обліку особи у спосіб, визначений Законом і підзаконними нормативно-правовими актами.
Підзаконний нормативно-правовий акт спеціальної облікової політики в частині визначення такої категорії платників єдиного внеску, як фізична особа-підприємець з ознакою здійснення незалежної професійної діяльності не відповідає ст.4 Закону України №2464-VI.
Зміна контролюючим органом обліку особи платника єдиного внеску в спосіб, не встановлений Законом або встановлений підзаконним нормативно-правовим актом, який не відповідає Закону в цій частині, та нарахування на підставі таких дій єдиного внеску, суперечить принципам законності та належного врядування.
Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 02.09.2019 року, яке було залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 року у зразковій справі №520/3939/19 (Пз/9901/10/19).
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Колегією суддів встановлено, що позивачем особисто не подавалася до податкового органу заява за формою № 5-ОПП та заява про реєстрацію його платником єдиного внеску за формою 1-ЄСВ. Однак, відповідач самостійно встановив позивачу ознаку як самозайнятій особі, яка здійснює незалежну професійну діяльність, що не узгоджується з нормами Порядку № 1162, якими визначена процедура взяття на облік платників єдиного внеску.
В період з 12.06.2002 року по 16.09.2020 року ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що розміщені на сайті Міністерства юстиції України.
Позивач перебуває на обліку контролюючого органу як фізична особа – підприємець на спрощеній системі оподаткування та сплачує ЄСВ саме як ФОП. Позивач не ставав на облік як особа, що здійснює незалежну професійну (адвокатську) діяльність.
За таких обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_1 , перебуваючи на податковому обліку як фізична особа-підприємець на спрощеній системі оподаткування, повинен вести єдиний податковий облік і сплату податків, саме як фізична особа-підприємець.
          З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що у позивача відсутній обов`язок сплачувати окремо ЄСВ за себе як за самозайняту особу.
Висновок суду першої інстанції та твердження відповідача про зворотне є необґрунтованим та таким, що суперечить вищенаведеним приписам чинного законодавства.
Враховуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку , що нарахування позивачу ЄСВ як особі, яка здійснює незалежну професійну діяльність є безпідставним, тому вимога відповідача про сплату боргу (недоїмки) від 05.06.2019 р. № Ф-4046-23 є неправомірною та підлягає скасуванню, позов підлягає задоволенню. Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи, доводи апеляційної скарги спростовують висновку суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За вищевказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, та порушено норми матеріального права, тому судове рішення - підлягає скасуванню, а апеляційна скарга – задоволенню.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  задовольнити.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.06.2020 року по справі № 480/443/20 скасувати.
Прийняти нове рішення, яким   позов задовольнити. 
Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Сумській області про сплату боргу (недоїмки) від 05.06.2019 р. № Ф-4046-23 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог  ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.  

Головуючий суддя 	(підпис)	З.Г. Подобайло	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Н.С. Бартош    І.С. Чалий   	
Повний текст постанови складено  31.05.2021 року