ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року 
м. Київ
справа №160/7019/20
адміністративне провадження №К/9901/5972/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі – Суд):
cудді-доповідача – Радишевської О.Р.,
суддів – Кашпур   О.В., Уханенка С.А.
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу №160/7019/20
за позовом  ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року, постановлену у складі головуючого судді Добродняк І.Ю., суддів Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,
УСТАНОВИВ:
І. Обставини справи 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року задоволено заяву ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі – ВЧ НОМЕР_1 , відповідач):
– визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за період з 25.12.2013 по 23.08.2018, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 23 серпня 2018 року;
– зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 25.12.2013 по 23.08.2018, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 23 серпня 2018 року.
Не погоджуючись з указаним рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху та запропоновано відповідачеві заявити клопотання про визнання поважними причин пропуску строку оскарження судового рішення суду першої інстанції.
Залишаючи без руху апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції керувався тим, що копію оскаржуваного судового рішення уповноважений представник ВЧ НОМЕР_1 отримав 11 серпня 2020 року, а тому строк на апеляційне оскарження закінчився 10   вересня 2020 року, тоді як апеляційна скарга подана 29 вересня 2020 року.
На виконання вимог вказаної ухвали відповідач 04 листопада 2020 року звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням про поновлення пропущеного строку, у якому зазначив, що подав апеляційну скаргу за межами процесуальних строків з вини поштаря, яка несвоєчасно передала поштову кореспонденцію для реєстрації та реагування, та юрисконсульта, який не перевірив дату фактичного вручення рішення суду першої інстанції ВЧ НОМЕР_1 .
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року у відкритті апеляційного провадження відмовлено з мотивів пропуску відповідачем строків на апеляційне оскарження та відсутності причин уважати причини пропуску поважними.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження з вказаних підстав, суд апеляційної інстанції зазначив, що поважними визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Суд апеляційної інстанції уважав, що у випадку тимчасової непрацездатності окремих посадових осіб, на яких покладено, зокрема, обов`язок одержання/оскарження судових рішень, ВЧ НОМЕР_1 повинна визначити відповідальних осіб, на яких будуть покладені обов`язки відсутніх осіб.
Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначив, що труднощі в організації належного виконання обов`язків працівників скаржника не є, в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, об`єктивними та непереборними обставинами, що перешкоджають своєчасному вчиненню певних процесуальних дій.
ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
Уважаючи судове рішення суду апеляційної інстанцій таким, що ухвалене із порушенням вимог процесуального закону, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 28   грудня 2020 року та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
На обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник зазначив, що суд апеляційної інстанцій не мав причин не погодитися з тим, що хвороба поштаря, внаслідок якої рішення суду першої інстанції до канцелярії ВЧ НОМЕР_1 було передано із значним запізненням, є поважною  причиною пропуску на апеляційне оскарження.
Відповідач правом надати відзив на касаційну скаргу не скористався.
Указана касаційна скарга надійшла на адресу Верховного Суду 22 лютого 2021   року.
Ухвалою Верховного Суду від 19 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
ІІІ. Джерела права та акти їхнього застосування
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду – протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно з частиною другою статті 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду – якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Частиною п`ятою статті 251 КАС України передбачено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, – у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Відповідно до частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Згідно з частиною четвертою статті 251 КАС України за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді.
У частині сьомій статті 251 КАС України передбачено, що, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.
Частиною третьою статті 298 КАС України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо, зокрема скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
ІV. Позиція Верховного Суду
Зі змісту частин першої, другої статті 295 КАС України випливає, що апеляційна скарга на рішення суду, прийняте в порядку письмового провадження, може бути подана упродовж тридцяти днів з дня складання його тексту. Якщо копію рішення суду, прийнятого в порядку письмового провадження, не було вручено стороні в день його складання, строк на апеляційне оскарження такого судового рішення поновлюється за умови, що апеляційну скаргу подано не пізніше тридцяти днів з дня вручення рішення суду.
Звернення до суду за межами строків, визначених у статі 295 КАС України, є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження, якщо суд не дійде висновку, що вказаний строк апелянтом був пропущений з поважних причин.
Поважними причинами пропуску строку звернення до суду із позовом визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з адміністративним позовом, пов`язані з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.
Наведене дає підстави для висновку про те, що поновлення встановленого процесуальним законом строку на подання апеляційної скарги здійснюється          судом апеляційної інстанції у виняткових випадках і лише за наявності обставин об`єктивного та непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на апеляційне оскарження судового рішення.
Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження, на які посилався відповідач, зазначеним критеріям не відповідають.
У цій справі можливість вчасного подання скаржником апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто, мала суб`єктивний характер, якою (можливістю) він вчасно не скористався.
Аргументи скаржника про те, що строк був пропущений через тимчасову непрацездатність особи, відповідальної за приймання/доставку поштової кореспонденції, зазначених висновків не спростовують та не доводять, що в цій справі були обставини, що об`єктивно перешкоджали своєчасному поданню апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції правильно зазначив, про те, що у випадку відсутності з певних причин окремих посадових осіб їхні обов`язки можуть (мають) бути покладені на інших осіб. 
Таким чином, у цьому випадку відповідач пропустив строк на апеляційне оскарження внаслідок недоліків його внутрішньої організації як юридичної особи, що не дає підстав уважати такі причини об`єктивними та непереборними.
З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов правильних висновків про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.
У статті 350 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по суті і законне судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.
V. Судові витрати
Ураховуючи результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року у справі №160/7019/20 залишити без змін.
Судові витрати не розподіляються.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач:                                                                                О.Р.   Радишевська

Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    
                                                                                                    С.А. Уханенко