УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №274/1099/21 Головуючий у 1-й інст. Базюк Ю. П. 
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Зав`язун С. М. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого – судді                                Зав`язуна С.М.,
за участю: секретаря                                Дем`янчук Н.Д.,
захисника                                         Паламарчука С.В., 
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності         ОСОБА_1 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Паламарчука С.В., на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 квітня 2021 року,
ВСТАНОВИВ :
зазначеною постановою відмовлено в задоволенні клопотання директора ТОВ «ТД Промагроторг» про передачу матеріалів про адміністративне правопорушення, складених відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на розгляд трудового колективу, та 
        ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з   ОСОБА_1  судовий збір в розмірі 454 грн.
Згідно постанови суду першої інстанції, 10.02.2021 о 22 год 40 хв. в м Бердичеві по вул. Пісчана, 43, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 11183, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.
В апеляційній скарзі адвокат Паламарчук С.В. просить постанову суду скасувати, як незаконну, та прийняти нову, якою на підставі ст.21 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, передавши матеріали на розгляд трудовому колективу ТОВ «ТД Промагроторг» для застосування заходів громадського впливу. Звертає увагу, що під час судового розгляду ОСОБА_1 повністю визнав свою вину, раніше ніколи правопорушень не вчиняв, має позитивні характеристики, просив суд першої інстанції врахувати, що він працює торговим представником та його робота залежить від автомобіля, та позбавлення прав на керування автомобілем залишить його без засобів для існування, оскільки, дана робота є єдиним джерелом його заробітку, так як його дружина у період карантину втратила постійну роботу. Його підзахисний має позитивні характеристики з місця роботи, де перебуває у хороших стосунках з колегами та керівництвом, не має схильності до прояву асоціальної поведінки, тому колектив готовий взяти його на поруки, про що надав відповідне клопотання, яке залишились поза увагою суду. Наголошує, що ст.21 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу, однак, суд першої інстанції необґрунтовано не задовольнив клопотання про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з переданою матеріалів справи на розгляд трудового колективу.
Заслухавши пояснення захисника Паламарчука С.В. та ОСОБА_1 в підтримку апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши постанову суду в межах поданої апеляції, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Так, за положеннями ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Нормами ст.280 КУпАП визначено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно ст.ст.9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Хоча захисником в апеляційній скарзі і не заперечуються фактичні обставини вчиненого його підзахисним ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та доведеність винності останнього у його вчиненні, слід зазначити, що в ході апеляційної перевірки матеріалів справи №274/1099/21, судом апеляційної інстанції встановлено, що в ході розгляду справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КПК України. 
Стосовно заявленого клопотання ТОВ «ТД Промагроторг» про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з передачею справи на розгляд трудового колективу, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне. 
Подане клопотання про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та передачу матеріалів справи про адміністративне правопорушення на розгляд трудовому колективу для застосування заходів громадського впливу (а.с.23-28), належно вирішувалось при розгляді справи в суді першої інстанції.
У відповідності до вимог ст.21 КУпАП (в редакції, яка діяла до 17.03.2021), особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.
Тобто, застосування вказаної норми пов`язано виключно з принципом індивідуалізації адміністративної відповідальності, який вимагає відповідності між заходом впливу до правопорушника, що обирається, і ступенем суспільної небезпеки адміністративного проступку. Застосування цього принципу тісно пов`язано з індивідуалізацією адміністративної відповідальності залежно від ступеня суспільної небезпеки проступку і особи правопорушника.
Як вважає апеляційний суд, суд першої інстанції правильно зазначив, що враховуючи характер вчиненого діяння, котре, беззаперечно, є грубим суспільно шкідливим проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та потенційно несе підвищену небезпеку як для самого водія, так і для невизначеного кола інших осіб, з врахуванням результату огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння - 2,08 проміле, та прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність обґрунтованих підстав для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на розгляд трудового колективу. 
В даному конкретному випадку, передача матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на розгляд трудового колективу, незважаючи на всі пом`якшуючі обставини, у тому числі і встановлені судом апеляційної інстанції, об`єктивно нівелює принцип та мету накладання адміністративного стягнення, яке згідно ст.23 КУпАП є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про неможливість звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності на підставі ст.21 КУпАП. Не встановлено таких обставин і судом апеляційної інстанції. 
При накладенні адміністративного стягнення, суд першої інстанції врахував фактичні обставини справи, дані про особу правопорушника, а тому прийшов до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 безальтернативного адміністративного стягнення.
Такий висновок суду першої інстанції є законним, зробленим на підставі об`єктивного та неупередженого дослідження матеріалів справи та у відповідності до норм чинного законодавства, яке регулює дані правовідносини.
Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильності та законності оскаржуваної постанови та не можуть слугувати підставами для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з передачею матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд трудового колективу.
За таких обставин, постанова про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову - без змін.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу адвоката Паламарчука С.В. – залишити без задоволення, постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення, - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Житомирського 
       апеляційного суду                                                 С.М. Зав`язун