Номер провадження: 22-ц/813/2776/21 
Номер справи місцевого суду: 520/6069/17
Головуючий у першій інстанції Калашнікова О.І.
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2021 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого - Князюка О. В.,
суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О. М.,
за участю секретаря – Дерезюк В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_1 та Державного підприємства «Сетам» на рішення Київського районного суду міста Одеси від 04 травня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Сетам», Київського відділу Державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_1 , третя особа Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» про визнання результатів прилюдних торгів недійсними,-

ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_2 в травні 2017 року звернувся до Київського районного суду м. Одеси з вимогами ухвалити рішення, яким визнати недійсними результати електронних торгів з реалізації предмету іпотеки – квартири АДРЕСА_1 , стверджуючи, що торги проведені з порушенням вимог чинного законодавства. Так, організатори торгів не виконали вимоги ст.49 ЗУ «Про іпотеку» щодо часу призначення повторних прилюдних торгів; в порушення ст.39 Зу «Про іпотеку» органи виконавчої служби і ДП «Сетам» звернули стягнення на предмет іпотеки без виконавчого напису нотаріуса або рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким має бути визначено початкову ціну, спосіб продажу; в порушення п.2 розділу VII Порядку реалізації арештованого нерухомого майна відсутні публікації в ЗМІ; порушені вимоги ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо черговості звернення стягнення на майно боржника; мало місце проведення реалізації майна за нечинним звітом, яким визначено початкову вартість нерухомого майна. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав в повному обсязі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції:
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04 травня 2018 року позов ОСОБА_2 було задоволено.
Визнано недійсними результати електронних торгів з реалізації предмету іпотеки - квартири АДРЕСА_1 , оформлених протоколом проведення електронних торгів №252143 від 24.04.2017 року.
Визнано недійсним акт про реалізацію предмета іпотеки, затверджений 15.05.2017 року Київського відділу державної виконавчої служби м. начальником Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Чернецькою С.М. про реалізацію квартири АДРЕСА_1 .
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , визнаючи недійсними результати електронних торгів та акту про реалізацію предмета іпотеки, суд першої інстанції виходив з того, що було порушено саму процедуру проведення електронних торгів, а саме: торги з реалізації майна відбулися за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність: порушення ДП «Сетам» Правил проведення прилюдних торгів в частині відсутності публікацій оголошення про торги у 2-х ЗМІ за місцем знаходження предмета іпотеки; дата проведення 5 торгів була визначена з порушенням ст. 49 ЗУ «Про іпотеку» з запізненням більше ніж на 18 та 14 днів. Вказані порушення вплинули на кількість зареєстрованих та допущених учасників торгів, оскільки учасники, що спостерігали за проведенням торгів даної квартири очікували проведення повторних торгів набагато раніше, та відповідно втрачали інтерес до торгів відносно зазначеної в позові квартири. Як наслідок квартира була продана за мінімальною ціною що менша майже на 30% від початкової вартості (що складає майже 250 000 грн. і є 1\3 частиною всієї суми боргу за кредитним договором). Внаслідок цього заборгованість позивача перед АТ «УкрСиббанк» залишилася не погашеною в більшій частині, чим порушено права як позивача так і стягувача за виконавчим провадженням.
Також суд першої інстанції мотивуючи своє рішення вказав на порушення державним виконавцем вимог ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно якої для виконання рішення про стягнення боргу належало вирішити питання про звернення стягнення в першу чергу на рухоме майно.

Коротний зміст вимог апеляційних скарг

Вимоги та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 .
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 травня 2018 року – скасувати, та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання недійсними електронних торгів відмовити повністю, стягнути з ОСОБА_2 на її користь витрати по сплаті судового збору. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , обґрунтовуючи свої вимоги, наводить наступні доводи.
Суд першої інстанції неправильно застосувавши правовий позицію Верховного Суду України, викладений у справі No6-103цс16 у постанові від 27.04.2016 р., приходить до абсолютно протилежного висновку. Тоді як, відповідно до правового висновку Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 925/1303/16 не може бути підставою для визнання недійсними електронних торгів вказана позивачем підстава. Апелянт вважає, що норму ч.4 ст.263 ЦПК України, а також той факт, що звернення стягнення на предмет іпотеки може порушити тільки права іпотекодержателя, в частині його реалізації в рамках зведеного виконавчого провадження, де є інші стягувачі, суд першої інстанції, в цій частині рішення, порушує норми як процесуального, так і матеріального права, та приходить до хибного висновку, що є підставою для його скасування.
Суд першої інстанції у мотивувальній частині прийшов до хибного висновку, що для виконання рішення про стягнення боргу належало вирішити питання про звернення стягнення в першу чергу на нерухоме майно. Апелянт зазначає, що звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу, а черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Апелянт у підтвердження свого доводу посилається на правовий висновок Верховного Суду, який викладений у постанові від 13 червня 2018 року у справі N 925/1303/16.
Суд не звернув уваги на те, що реалізація автомобіля Suzuki Banding 400, д/н НОМЕР_1 , 2000 року, не покрила б борги ОСОБА_3 в повному обсязі.
Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. А тому висновки суду першої інстанції в цій частині є передчасними та такими, що не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними.
Суд першої інстанції застосував нормативно-правовий акт, який станом на виникнення правовідносин був вже нечинним. Суд не врахував факт дійсності звіту про оцінку майна на момент передачі майна на реалізацію, що призвело до постановлення незаконного рішення. Суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про відсутність публікацій оголошень про торги у 2-х ЗМІ за місцезнаходженням предмета іпотеки, що ніби то допустив організатор ДП «СЕТАМ».
Суд першої інстанції не надав жодної правової оцінки нормам Закону України «Про іпотеку», яким чітко передбачено, що після того як торги визнані такими, що не відбулися, законодавцем передбачено десятиденний строк для іпотекодержателя, який має право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна.

Вимоги та доводи апеляційної скарги представника АТ «УкрСиббанк» - адвоката Воронцова Д.Ю.
Також, не погоджуючись із рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04 травня 2018 року, з апеляційною скаргою на рішення звернувся представник АТ «УкрСиббанк». Представник, посилаючись неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказане рішення скасувати, та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.
В апеляційній скарзі представник АТ «УкрСиббанк», обґрунтовуючи свої вимоги наводить наступні доводи:
- рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;
- рішення ухвалено з невідповідністю висновків суду, що викладені у оскаржуваному рішенні, фактичним обставинам по справі та з порушенням судом норм матеріального та процесуального права;

Вимоги та доводи апеляційної скарги представника підприємства ДП «Сетам» - Деяк Я.М.
Не погоджуючись із рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04 травня 2018 року, з апеляційною скаргою на рішення звернувся представник за довіреністю Державного підприємства «Сетам» - Деяк Я.М., посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказане рішення скасувати, та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.
В апеляційній скарзі представник АТ «УкрСиббанка», обґрунтовуючи свої вимоги наводить наступні доводи.
Суд першої інстанції застосував нормативно-правові акти, які на момент виникнення правовідносин з передачі майна на реалізацію та їх проведення втратили чинність, а саме «Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів», тоді як торги відбуватися згідно Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року N 2831/5;
Судом першої інстанції не враховано:
- факт дійсності звіту про оцінку майна на момент передачі майна на реалізацію; -
- відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, і що така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами 1-3 та 6 статті 203 ЦК України (частина 1 ст.215 цього Кодексу);
- дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними;
Судами не можуть братися до уваги посилання позивача на дії державного виконавця, як на підставу для визнання електронних торгів недійсними, так як надання оцінки діям органів державної влади не може відбуватись в межах розгляду цивільної справи, про визнання електронних торгів недійсними, а тільки в межах скарги на дії державного виконавця судом яким було видано виконавчий лист. Таким чином суд першої інстанції, приймаючи рішення у даній справі, вийшов за межі своїх повноважень;
Судом першої інстанції не було встановлено та не зазначено у своєму рішенні які саме порушення Порядку було допущено ДП «СЕТАМ», як організатором торгів, передбачені Порядком проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. № 2831/5.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.
29 травня 2007 року ПАТ «УкрСиббанк» і ОСОБА_2 уклали договір про надання споживчого кредиту №1160956000, за умовами якого ПАТ «УкрСиббанк» надав, а ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 64 900 дол. США. ОСОБА_2 зобов`язався повернути кредитні кошти у строк до 29.05.2028 року і за користування кредитом сплачувати відсотки. В забезпечення виконання зобов`язань за цим Договором і на виконання умов договору іпотеки від 29.05.2007 року, укладеним між банком і ОСОБА_2 , позивач передав банку в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 /. Крім того, у якості забезпечення виконання позивачем зобов`язань за кредитним договором 29.05.2007 року ПАТ «УкрСиббанк» уклав договори поруки з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 . ОСОБА_2 належним чином не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, тому виникла заборгованість і ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з позичальника та поручителів суми заборгованості за кредитом, суми несплачених відсотків і тіла кредиту. Рішенням Київського районного суду м. Одеса від 13.07.2015 року по справі N 2/520/1263/15 задоволено позовні вимоги ПАТ «УкрСибБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за Кредитним договором №11160956000 від 29.05.2007 року та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість в розмірі 61 720,10 дол. США, що еквівалентно 726 754,02 грн. Рішення суду набрало законної сили, в добровільному порядку не було виконано боржниками, тому ПАТ «УкрСиббанк» отримав 07.08.2015 року виконавчі листа і пред`явив їх до Київського ДВС для примусового виконання. В ході виконання виконавчого листа державним виконавцем Київського ВДВС м. Одеси ГУЮ в Одеській області 04.03.2016 року було проведено опис та арешт нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_3 , які належать ОСОБА_2 на праві власності, квартира АДРЕСА_4 перебувала в іпотеці ПАТ «УкрСиббанк».
22.09.2016 року в ході здійснення виконавчого провадження було визначено ринкову вартість квартири, за адресою: АДРЕСА_5 , яка відповідно до звіту ТОВ «Сейв Компані» склала 836 800 грн. Зазначений звіт виконавча служба отримала 04.10.2016 року.
Відповідно до Заявки на реалізацію арештованого майна, квартира за адресою: АДРЕСА_5 як предмет іпотеки, була передана на реалізацію за зведеним виконавчим провадженням до ДП «Сетам» 23.11.2016 року.
Перші електронні торги призначені на 23.01.2017 року не відбулися в зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів. Квартира була уцінена на 20% та виставлена на другі прилюдні торги за ціною 669440,00 грн. Другі електронні торги призначені на 10.03.2017 не відбулися через відсутність допущених учасників торгів. Квартира була уцінена на 30% від початкової вартості та виставлена на треті прилюдні торги за ціною -585 760,00 грн.
Треті електронні торги були призначені на 24.04.2017 року. На зазначених торгах було зареєстровано 4 учасники, двоє з яких не були допущені, а один з них відмовився від участі в аукціоні в день проведення торгів, внаслідок чого учасник №4 - ОСОБА_1 стала переможцем третіх електронних торгів та придбала предмет іпотеки за особливою ставкою (як єдиний учасник, що зробив ставку) за ціною у 598 500,00 грн. 15.05.2017 року Київським ВДВС складено та затверджено акт про реалізацію предмета іпотеки, яким встановлено, що ОСОБА_1 придбала на електронних торгах квартиру за адресою: АДРЕСА_5 .

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 16.07.2018 року апеляційну скаргу Державного підприємства «Сетам» було залишено без руху.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 16.07.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 16.07.2018 року апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббан» було залишено без руху.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 24.09.2018 року провадження у справі за апеляційною скарго ПАТ «УкрСиббанк» було відкрито.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 24.09.2018 року було відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 01.10.2018 року було відкрито провадження за апеляційну скаргу Державного підприємства «Сетам» було повернуто апелянту.
Ухвалами Апеляційного суду Одеської області від 31.10.2018 року справу за апеляційними скаргами ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_1 було призначено до розгляду на 22 листопада 2018 року о 16:00 год.
Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м. Одесі.
Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно – територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.
Частиною 5 статті 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.
На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 року №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019 року, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні Апеляційного суду Одеської області.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 21.01.2019 року визначено колегію суддів Одеського апеляційного суду в складі: головуючого судді Журавльова О.Г., Комлевої О.С., Кравця Ю.І.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.01.2019 року справу за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду міста Одеси від 04 травня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Сетам», Київського відділу Державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_1 , третя особа Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» про визнання результатів прилюдних торгів недійсними було прийнято до провадження та призначено до розгляду.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.01.2019 року під головуванням судді Журавльова О.Г. було відкрито провадження за апеляційною Державного підприємства ДП «Сетам» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 травня 2018 року.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.01.2019 року справу за апеляційною скаргою Державного підприємства ДП «Сетам» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 травня 2018 року призначено до розгляду.
На підставі Розпорядження щодо повторного автоматизованого розподілу справи між суддями №4561 від 28.10.2019 року та у відповідності до пунктів 2.3.49., 2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду за вказаною цивільною справою було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 28.10.2019 року визначено колегію суддів Одеського апеляційного суду в складі: головуючого - Князюка О. В., суддів: О. С. Комлевої, Ю. І. Кравця.
Розпорядженням № 5196 Щодо повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 07.11.2019 року у відповідності до п. 3.12. Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді, затвердженими рішенням зборів суддів Одеського апеляційного суду 28.12.2018 року з подальшими змінами було проведено автоматизований розподіл справи та визначено колегію суддів Одеського апеляційного суду в складі: головуючого - Князюка О. В., суддів: Вадовської Л. М. та Погорєлової С. О.
Ухвалою суду від 07.11.2019 у складі колегії суддів цивільної палати Одеського апеляційного суду справу прийнято до провадження головуючого судді Князюка О.В. та призначено до розгляду.
Розгляд справи було неодноразово відкладено.
09.06.2021 року представником ОСОБА_2 - адвокатом Стойчевом Р.В. подано клопотання про відкладення розгляду справи.
В судове засідання призначене на 16.06.2021 року на 10:15 год сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Колегія суддів відхиляє подане клопотання представника ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи у зв`язку з необгрунтованістю. Представником не надано жодних доказів на підтвердження поважності причин неможливості прибуття в судове засідання по даній справі. Крім того, справа перебуває у провадженні в суді апеляційної інстанції протягом тривалого часу.
Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, та від яких не надійшли заяви про відкладення розгляду справи.

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційних скарг
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. ст. 1, 3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши пояснення осіб, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк». Державного підприємства «Сетам» задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим с рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на таке.
Статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.
Правила проведення електронних торгів визначені Порядком реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016р. №2831/5. Порядком встановлено, що електронні торги це продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 1 Порядку). та передбачені певні правила проведення цих торгів.
Статті 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги.
Положення ст. 360-7 ЦПК України визначають, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов`язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.
Верховний Суд України в постановах від 24 жовтня 2012 року по справі № 6-116цс12 та від 13.02.2013р. по справі №6-174цс12 зробив правовий висновок про те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, і така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч.ч. 1-3 каб ст.203 ЦК України (ч.1 ст.215 цього Кодексу) Так, в постановах Верховного Суду України зазначено, що виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином. Оскільки, виходячи зі змісту ч.1 ст.215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними € порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна. При вирішенні позову про визнання прилюдних торгів недійсними суду необхідно встановити такі факти: чи мало місце порушення вимог Тимчасового положення та інших норм при проведенні прилюдних торгів; чи вплинули ці порушення на результати торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати торгів.
Згідно із частиною другою статті 16, статті 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином.
Таким чином, враховуючи, те що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (статті 203, 215 ЦК України). Підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів.
Верховним Судом України у справі №6-103цс16 у постанові від 27.04.2016р. висловлено правову позицію, згідно якої норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов`язань, за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем.
Тобто, підставою для визнання торгів недійсними відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України суд пов`язував з недодержанням державним виконавцем і ДП «СЕТАМ» Міністерства юстиції України під час проведення електронних торгів норм закону та Порядку щодо визначення об`єкта цих торгів, у результаті яких відбулось відчуження спірної квартири, тоді як у боржника було в наявності рухоме майно, яке могло бути продано та торгах.
При цьому суд в оскаржуваному рішенні посилався на те, що державний виконавець повинен був встановити яке майно належало боржнику і звернути стягнення в першу чергу на нерухоме майно, а саме автомобіль, що є необхідним для примусового виконання рішення у разі звернення стягнення на майно.
У даному випадку судом встановлено, що окрім кредитора АТ «УкрСиббанк» у зведеному іпотекодержателем виконавчому провадженні також були і інші кредитори. Так, відповідно до заявки на реалізацію (а.с. 75, а.с.115) зазначено, що направляються документи щодо реалізації нерухомого майна в межах зведеного виконавчого провадження .на користь АТ «УкрСиббанк» в розмірі 726 754,02 грн., АТ «Райффайзен банк Аваль» в розмірі 1950, грн. та АТ «Фідобанк» в розмірі 1 115 648,30 грн. Тобто умова щодо наявності заборгованості виключно перед іпотекодержателем порушена.
Також, повторні прилюдні торги повинні відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Після збігу шестимісячного строку обов`язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме частини п`ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», пунктів 3.2, 3.4 Тимчасового положення.
Проведення переоцінок (уцінок) спірного майна державним виконавцем у зв`язку з тим, що прилюдні торги не відбулися, не може вважатися новою оцінкою у розумінні положень частини п`ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження».
У даному випадку проведення прилюдних торгів відбулося не в межах 6-місячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Суд погоджується з доводами сторони позивача, що положення чинної на даний час ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» про те, що у випадку втрати чинності звітом про оцінку майна після передачі на реалізацію повторна оцінка не проводиться, не підлягають застосуванню, оскільки Закон «Про виконавче провадження» набув чинності 05.10.2016 року, а оцінка складена 22.09.2016 року, та є чинною саме 6 місяців за законом в попередній редакції.
Відповідно до Порядку проведення прилюдних торгів строк підготовки до електронних торгів під час реалізації предмета іпотеки складає не менше 30 календарних днів. Організатор не пізніше ніж за 15 робочих днів до дня початку електронних торгів публікує в місцевих друкованих засобах масової інформації за місцезнаходженням предмета іпотеки та на Веб-сайті повідомлення про проведення таких електронних торгів. Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення електронних торгів у засобах масової інформації Організатор письмово повідомляє виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна. Будь-який учасник може бути покупцем предмета іпотеки, якщо він запропонує найвищу ціну. За результатами проведення електронних торгів складається протокол, який підписується уповноваженим представником Організатора та покупцем предмета іпотеки. У протоколі, крім інформації, передбаченої пунктом 1 розділу VIII цього Порядку, зазначаються дата видачі/підписання протоколу та початкова ціна предмета іпотеки, встановлена відповідно до частини другої статті 43 Закону України «Про іпотеку». Зменшення ціни предмета іпотеки на електронних торгах проводиться відповідно до вимог статті 49 Закону України «Про іпотеку».
Відповідач не спростував доводи позивача про порушення ДП «Сетам» Правил проведення прилюдних торгів в частині відсутності публікацій оголошення про торги у 2-х ЗМІ за місцем знаходження предмета іпотеки. Надані відповідачем копії газет не містять публікацій оголошень про призначення прилюдних торгів 23.01.2017 р. та 10.03.2017 р., а газета «Вечірня Одеса» від 28.03.2017 року не містить ніяких оголошень щодо прилюдних торгів з продажу предмету іпотеки — квартири АДРЕСА_1 
Відповідно до ст. 49 ЗУ «Про іпотеку» повторні прилюдні торги повинні відбутись протягом одного місяця з дня проведення перших прилюдних торгів. Під час реалізації спірної квартири перші торги були призначені 23.01.2017 року, повторні прилюдні торги були призначені 10.03.2017, другі повторні на 24.04.2017 року. В обох випадках прилюдних торгів дата проведення торгів була визначена з порушенням ст. 49 ЗУ «Про іпотеку» з запізненням більше ніж на 18 та 14 днів.
Суд погоджується з доводами сторони позивача, що вказані порушення вплинули на кількість зареєстрованих та допущених учасників торгів, оскільки учасники, що спостерігали за проведенням торгів даної квартири очікували проведення повторних торгів набагато раніше, та відповідно втрачали інтерес до торгів відносно зазначеної в позові квартири. Як наслідок квартира була продана за мінімальною ціною що менша майже на 30% від початкової вартості (що складає майже 250 000 грн. іє 1\3 частиною всієї суми боргу за кредитним договором). Внаслідок цього заборгованість позивача перед АТ «УкрСиббанк» залишилася не погашеною в більшій частині, чим порушено права як позивача так і стягувача за виконавчим провадженням.
Суд першої інстанції вірно вказав, що відчуження майна з електронних торгів відноситься до угод купівлі-продажу у зв`язку з чим така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч. 1-3 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 ЦК України), тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів. Тому підставами для визнання прилюдних торгів недійсними с порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених в даному випадку Тимчасовим порядком.
Як вже зазналося судом, підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувану та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6).
Згідно з доводами апеляційної скарги представника ДП «СЕТАМ» дані торги відбулися у чіткій відповідності з приписами Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 28831/5, перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється, за відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заяві, відповідають посадові особи відповідного органу державної виконавчої служби, що саме виконавча служба несе відповідальність за повноту та достовірність інформації, що розміщена в системі, оскільки організатор торгів вносить тільки ту інформацію про лот, яка зазначена в заявці органу державної виконавчої служби.
З урахуванням наведених норм та доводів позивача, що стосуються порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, визначення вартості чи оцінки майна тощо, апелянт ДП «СЕТАМ» правильно звернув увагу на те, що дії державного виконавця виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження та не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.
Проте, дії державного виконавця щодо визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб. Таку правову позицію Верховний Суд виклав у своїй постанові від 2 травня 2018 року у справі № 910/10136/17.
Враховуючи зазначене, можна зробити висновок про те, що повторні прилюдні торги повинні відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Після збігу шестимісячного строку обов`язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме пунктів 3.2, 3.4 Тимчасового положення.
З огляду на зазначене можна зробити висновок про те, що проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є підставою для визнання цих торгів недійсними за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.
Проведення переоцінок (уцінок) спірного майна державним виконавцем у зв`язку з тим, що прилюдні торги не відбулися, не може вважатися новою оцінкою
Проведення електронних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який втратив чинність, може бути підставою для визнання цих торгів недійсними, лише за умови істотних порушень прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.
Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що у зв`язку з реалізацією майна за звітом, який на момент проведення прилюдних торгів втратив чинність, та за ціною з переоцінкою здійсненою самостійно державним виконавцем як наслідок квартира була продана за мінімальною ціною. що менша майже на 30% від початкової вартості (що складає майже 250 000 грн. іє 1\3 частиною всієї суми боргу за кредитним договором). Внаслідок цього заборгованість позивача перед АТ «УкрСиббанк» залишилася не погашеною в більшій частині, чим порушено права як позивача так і стягувача за виконавчим провадженням.
Щодо доводу апелянта ДП «СЕТАМ» про необхідність розгляду справи господарському суді.
Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.
Закон не надає імперативної підсудності справам про визнання недійсними результатів аукціону виключно в господарських судах України, Правовими висновками Верховного суду України від 13 лютого 2013 року та 23 вересня 2014 року передбачено наступне: Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на природних торгах, а відтак є правочином.
Таким чином, оскільки покупець за договором купівлі-продажу (який придбав майно на аукціоні) є фізичною особою та позивач також є фізичною особою, висновок апелянта про пріоритетну підсудність справ про оскарження договору купівлі-продажу в господарських судах с хибним.
Також неясним є твердження апелянта про тотожність вимог про визнання результату аукціону недійсним та визнання недійсним договору купівлі-продажу. Адже результати аукціону можуть бути визнані недійсними не на підставі норм цивільного права про недійсність договору, а за процедурними недоліками, що описані в законі.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистам свого особистого або майнового права та інтересу: Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент и вчинення вимог, які встановлені ч.ч. 1-3 та 5 ст. 20 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції. Відповідно до ст. 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Наведені доводи апелянтів не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
Слід також зазначити, що європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, $ 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвiсаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції). (dec.): Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) (ВП). 8 41. Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення суду ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається,
На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

РЕЗУЛЮТИВНА ЧАСТИНА
Керуючись ст.ст. 366, 367, 368, 374, 375, 381-384. 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» — залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Державного підприємства «СЕТАМ» — залишити без задоволення.
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 травня 2018 року — залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 16.06.2021 року.

Головуючий:                                                                                                 О.В. Князюк

Судді:                                                                                                         А.П. Заїкін

                                                                                                О.М. Таварткіладзе