КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
20 квітня 2021 року
 
м. Київ
 
справа № 759/12887/15-ц
провадження № 22-ц/824/6920/2021
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач),
суддів - Желепи О.В., Мазурик О.Ф.
 
учасники справи:
 
позивач  -  Акціонерне товариство «Укрсиббанк»
відповідач -  ОСОБА_1 
 
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Акціонерного товариства «Укрсиббанк» - Дуднік Марини Артурівни
 
на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23 лютого 2021 року у складі судді Журибеди О.М.
 
у справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 
 
В С Т А Н О В И В:
 
У серпні 2015 року представник ПАТ «УкрСиббанк» - Васильченко С.О. звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 на корить банку заборгованість за договором кредиту та процентів за користування кредитом №11339453000 від 24 квітня 2008 року у розмірі 86 600,22 долари США - заборгованості по процентам та кредиту; 37 576, 70 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості.
У лютому 2021 року представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано клопотання про зупинення розгляду справи до моменту набуття законної сили рішенням у справі №758/15246/17 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договору недійсним, що розглядається Подільським районним судом м. Києва.
Ухвалою  Святошинського районного суду м. Києва від 23 лютого 2021 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №758/15246/17.
Не погоджуючись з указаною ухвалою, 10 березня 2021 року представник позивача АТ «Укрсиббанк» - Дуднік М.А. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала суду першої інстанції прийнята внаслідок неповного з`ясування обставин справи і з порушенням норм процесуального права.
Зазначає, що місцевим судом у порушенням п. 6 ч 1 ст. 251 ЦПК України не проаналізовано предмети та підстави позовів у справах та не зазначено обставин, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про те, що наявність спору  у справі про визнання кредитного  договору недійсним виключає можливість встановлення обставин у даній справі, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
Вважає, що суд оскаржуваною ухвалою порушив право позивача на справедливий розгляд справи у розумні строки.
Стверджує, що районний суд не звернув уваги на те, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 у позові вже були предметом дослідження Верховним Судом у постанові від 11 березня 2020 року у справі №759/12887/15-ц.
Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направив.
Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України  розгляд справи здійснюється  у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до частини другої статті 369 ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи заяву про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції виходив з об`єктивної неможливості розгляду даної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства.
Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.
Як убачається з матеріалів справи, у серпні 2015 року представник ПАТ «УкрСиббанк» - Васильченко С.О. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
22 лютого 2021 року представник відповідача ОСОБА_1 подала до суду клопотання про зупинення розгляду справи до моменту набуття законної сили рішення у справі №758/15246/17 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договору недійсним, що розглядається Подільським районним судом м. Києва.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинена.
Під неможливістю розгляду цивільної справи слід розуміти неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.
Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.
Між двома справами повинен існувати близький взаємозв`язок, який зазвичай проявляється у тому, що факти, які будуть встановлені в одній справі (яка розглядається), будуть мати преюдиційне значення у іншій справі (провадження у якій зупинене).
Ураховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, як пов`язана справа, яка розглядається даним судом, із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.
Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок, непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог.
Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов`язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи. При цьому пов`язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.
Отже, метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з`ясовні та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.
Сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду одної справи до прийняття рішення в іншій справі.
Визначаючи наявність підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і встановити ці обставини у даній справі неможливо.
Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в п. 33 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.
Як з`ясовано судом, постановою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року у справі №758/15246/17 ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2020 року про залишення позовної заяви без розгляду скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Дана справа прийнята до провадження суддею Васильченком О.В.
Отже, встановивши, що Подільському районному суду м. Києва направлено справу №758/15246/17 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договору недійсним, поданим ще у листопаді 2017 року, для продовження розгляду, а також беручи до уваги те, що постанова Київського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року, якою скасовано ухвалу про залишення без розгляду даного позову ніким не оскаржувалася, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням в указаній справі, оскільки від рішення у справі №758/15246/17 безпосередньо залежить розгляд даної справи про стягнення заборгованості.
Ухвалення судового рішення в межах іншої цивільної справи безпосередньо впливає на розгляд даного спору по суті в частині доведення правомірності виникнення між сторонами спору договірних відносин на підставі кредитного договору №11339453000 від    24 квітня 2008 року, який оскаржується стороною такого договору в судовому порядку.
При цьому судом зауважено, що відповідно до положень ч. 4 та ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Зважаючи на те, що від результату розгляду цивільної справи №758/15246/17 залежить результат розгляду даної справи, суд першої інстанції, зупинивши апеляційне провадження, сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин такої справи.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до статті 125 ЦПК України,  зупинення провадження у справі зупиняє перебіг процесуальних строків, тобто, такий період не зараховується до встановленого процесуальним законодавством строку на вирішення спору, перебіг процесуальних строків продовжується з дня відновлення провадження.
Без зупинення провадження у справі будуть порушені розумні строки розгляду цієї цивільної справи.
Отже, зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №758/15246/17 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договору недійсним не суперечить вимогам чинного цивільного процесуального законодавства України.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, зупиняючи провадження у справі, порушив завдання та принципи цивільного судочинства щодо розумності строків розгляду справи, є необґрунтованими, оскільки статтею 251 ЦПК України чітко окреслені випадки, в яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, а у статті 253 Кодексу визначені строки, на які зупиняється провадження у справі.
Доводи апелянта про те, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 у позові про визнання договору недійсним вже були предметом дослідження Верховним Судом у постанові від 11 березня 2020 року у справі №759/12887/15-ц не заслуговують на увагу суду, оскільки вказаною постановою касаційного суду рішення судів попередніх інстанцій скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
Верховним судом, зокрема, встановлено, що вирішуючи справу, суди попередніх інстанцій узяли до уваги лише експертний висновок від 27 липня 2017 року №03/17, формально розглянули справу на користь відповідача, належним чином не встановили усіх обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не дослідили наявні у справі докази та не забезпечили повного і всебічного розгляду справи.
Не встановивши нікчемність укладеного договору і за відсутності вимоги про недійсність такого договору, суди дійшли передчасного висновку про відмову у позові.
Отже, касаційним судом було повернуто справу до суду першої інстанції з підстав не встановлення всіх обставин справи, а також з огляду на відсутність вимог про визнання кредитного договору недійсним.
Дані обставини мають бути встановлені судами першої інстанції у справах №759/12887/15-ц та 759/12887/15-ц.
За таких обставин, аргументи апеляційної скарги не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі, не спростовують правильних висновків суду щодо зупинення провадження у справі, а також не свідчать про порушення судом норм процесуального права, які б могли бути підставою для скасування ухвали суду.
Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін як такої, що є законною та обґрунтованою.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника позивача Акціонерного товариства «Укрсиббанк» - Дуднік Марини Артурівни - залишити без задоволення.
Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23 лютого 2021 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та   може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий                                                                         В.А. Кравець
 
Судді                                                                                         О.В. Желепа
 
                                                                                                   О.Ф. Мазурик