ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/837/21 Справа № 178/408/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Берелет В. В. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

31 травня 2021 року                                                                м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_1 на постанову Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2021 року щодо
ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, -                         
В С Т А Н О В И Л А:
       Відповідно до встановлених обставин у постанові суду 07 березня 2021 року о 21 год. 10 хв. водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Daewoo lanos, державний номер  НОМЕР_1 , на трасі М 04+152 км Криничанського району Дніпропетровської області, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на подразник світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2  та ОСОБА_3 .
Постановою Криничанського районного суду Дніпропетровської області  від 27 квітня 2021 року наОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривень.
       Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, —  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати як незаконну, провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
В обґрунтування посилається на такі обставини:
- суд порушив вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП, так як вдався до збирання доказів, а саме картки обліку щодо вчинення адміністративного правопорушення за минулі роки, що не може бути використано як доказ;
- покази свідка (поліцейського) ОСОБА_4 не є належним доказом, так як він є заінтересованою особою;
- від огляду на стан сп`яніння не відмовлявся;
- в матеріалах справи відсутні докази відсторонення від керування транспортним засобом;
- зазначає, що ознаки наркотичного сп`яніння, які зазначені у протоколі, є формальними, та не відповідають дійсності.
       В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити. 
       Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.
       Судом першої інстанції відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення було здійснено розгляд справи з посиланням на відповідні докази, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, в якому викладені обставини його вчинення; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , наданими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, про те, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, відеозаписом з місця події. 
       Посилання на висновки щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції , та результат дослідження щодо наявності наркотичних речовин та / або продуктів їх розпаду, відповідно до яких у ОСОБА_1 не виявлено ознак наркотичного сп`яніння, не є слушним, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено за фактом відмови від проходження такого огляду, за що наступає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, до того ж за положеннями ст. 266 КУпАП огляд в закладі охорони здоров`я здійснюється не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського.
       Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, спростовуються відеозаписом місця події “20210308091521000041” 21:36, відповідно до якого ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився по причині, що в автомобілі знаходяться його мати, жінка та діти, тому суд розцінює його дії як порушення п. 2.5 ПДР.
       Згідно із п. 12 Інструкції “Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
       Вказані положення Інструкції відповідають ст. ст. 12, 13 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», відповідно до яких встановлення наявності стану наркотичного сп`яніння внаслідок незаконного вживання наркотичних засобів або психотропних речовин є компетенцією лише лікаря, на якого покладено обов`язки щодо проведення медичного огляду (обстеження), а медичний огляд проводиться за направленням поліцейських.
       Отже, зазначеними нормативно-правовими актами регламентований порядок проведення огляду у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Посилання на те, що суд першої інстанції вдався до збирання доказів, а саме картки обліку щодо вчинення адміністративних правопорушень за минулі роки, не впливають на висновки суду щодо доведення вини ОСОБА_1 .
       Що стосується показів свідка ОСОБА_4 , то судом вони оцінені в сукупності з іншими доказами, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. 
       Доводи, що ознаки наркотичного сп`яніння, які зазначені у протоколі, є формальними, та не відповідають дійсності, не приймаються до уваги, оскільки перелік ознак наркотичного сп`яніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, який підписали ОСОБА_1 , свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Відповідно до відеозапису події поліцейськими були перевірені ознаки сп`яніння. 
       Щодо відсутності в матеріалах справи доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування, то це спростовується наявною в матеріалах справи розпискою, відповідно до якої водій ОСОБА_1 зобов`язується протягом 24 годин не сідати за кермо ( а.п. 6).
       Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами. 
       При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
       Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
       Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції – без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

                                П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_1  на постанову Криничанського районного суду Дніпропетровської області  від 27 квітня 2021 року– залишити без задоволення.
Постанову  Криничанського районного суду Дніпропетровської області  від 27 квітня 2021 року,якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП — залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.       

Суддя Дніпровського
апеляційного суду О.Є. Джерелейко