Номер провадження: 22-ц/813/6867/21 
Номер справи місцевого суду: 752/21544/18
Головуючий у першій інстанції Середа І. В.
Доповідач Гірняк Л. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2021 року                                                                 м. Одеса
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду в складі:
Головуючого: Гірняк Л.А.,
Суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.,
при секретарі: Ющак А.Ю.

За участю позивача – ОСОБА_1 ,
Представника відповідача – ОСОБА_2 (пред-к ОСОБА_3 )
Представника відповідача – ОСОБА_4 (пред-к ОСОБА_3 )

у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке проведено за допомогою програмного забезпечення «EasyCon» в залі судових засідань Одеського апеляційного суду розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 15 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_5  до ОСОБА_3 , Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа - Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація
-про визнання нечинним рішення органу опіки та піклування,
-визначення місця проживання дитини,
-визначення способів участі у особистому вихованні дитини та спілкування з дитиною,-
В С Т А Н О В И Л А :

ПРОЦЕДУРА:
На розгляді Суворовського районного суду м.Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_5 , до ОСОБА_3 , Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання нечинним рішення органу опіки та піклування, визначення місця проживання дитини, визначення способів участі у особистому вихованні дитини та спілкування з дитиною.
13.01.2021 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову в якій просив:
- зобов`язати відповідачку отримувати та передавати листи, посилки для ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , які надходять на ім`я матері ОСОБА_3 , в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, від її батька ОСОБА_1 ;
- заборонити відповідачці вчиняти перешкоди в отриманні інформації стосовно малолітньої ( ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ) для батька ОСОБА_1 , 
- заборонити відповідачці вчиняти зміну прізвища та по батькові стосовно малолітньої в медичних закладах та інших установах;
- заборони Службі у справах дітей Одеської Міської ради та Суворовській районній адміністрації Одеської міської ради перешкоджати батькові ОСОБА_1 в отриманні інформації стосовно малолітньої доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо документів які знаходяться у них і вони є їх розпорядниками.
Вимоги обґрунтовував тим, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді покладання обов`язків на одного з батьків, з ким наразі проживає дитина, забезпечувати отримання на передачу подарунків (листів, посилок) від батька ОСОБА_1 через ОСОБА_3 в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, на цьому етапі розгляду справи, може істотно ускладнити виконання остаточного рішення суду у цій справі та призвести до фактичної неможливості його виконання з причин повного (остаточного) розриву психо-емоційних зв`язків між батьком та донькою.
Окрім того зазначив, що перешкоди в отриманні інформації про доньку становить загрозу в одноособовому контролі над дитиною та вчинення насильства над нею зі сторони матері, як вже таке було. Отримання на передачу подарунків (листів, посилок) від батька ОСОБА_1 не будуть суперечити найвищім інтересам дитини, а навпаки, такий контакт батька та доньки в період розгляду справи в суді забезпечить права та інтереси обох. 
Посилався на те, що втрата психологічного та емоційного контакту між батьком та дитиною, за час коли у справі буде ухвалено остаточне рішення це може призвести до неможливості виконання судового рішення, а відтак унеможливлює (нівелює) ефективний захист прав та інтересів одного із батьків та дитини зокрема.        
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 15 січня 2021 року заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову залишено без задоволення.
27.01.2021 року ОСОБА_1 не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду звернувся з апеляційною скаргою в якій просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити в повному обсязі посилаючись на порушення норм процесуального права. 
Солом`янська районна державна адміністрація в м. Києві, третя особа - Голосіївська районна державна адміністрація в м. Києві у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.
В силу ч.2 ст. 372 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.
АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН 
В апеляційній скарзі зазначає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, не відповідає завданням цивільного судочинства, зокрема «ефективному захисту прав та свобод особи» та підлягає скасуванню. 
Посилається на те, що судом не вірно занотовано (не застосовано) інститут забезпечення позову в цивільному судочинстві в категорії справ щодо дітей, не взято до уваги його права та права дитини на контакт один з одним
Зазначає, що суд не звернув увагу, що першочергова увага преділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей.
Суд не визначився з предметом спору та ризики для батька дитини та застосував дискреційні повноваження.
Відзив до апеляційної інстанції не надійшов.

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи ОСОБА_1 в заяві про забезпечення позову шляхом:
- зобов`язаня відповідачки отримувати та передавати листи, посилки для ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , які надходять на ім`я матері ОСОБА_3 , в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, від її батька ОСОБА_1 ;
- заборони відповідачці вчиняти перешкоди в отриманні інформації стосовно малолітньої ( ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ) для батька ОСОБА_1 ;
- заборони відповідачці вчиняти зміну прізвища та по батькові стосовно малолітньої в медичних закладах та інших установах;
- заборони Службі у справах дітей Одеської Міської ради та Суворовській районній адміністрації Одеської міської ради перешкоджати батькові ОСОБА_1 в отриманні інформації стосовно малолітньої доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо документів які знаходяться у них і вони є їх розпорядниками
районний суд виходив з того, що вид забезпечення позову відноситься до способу захисту порушеного права позивача, може бути підставою для звернення до суду. Такий вид забезпечення позову не є спів мірним з заявленими вимогами за захистом яких він звернувся. Позивач не надав доказів, що невжиття заходів забезпечення позову можуть вподальшому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.
Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з таким судженням суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
   Згідно з ст.150 ЦПК України  позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст.150 ЦПК України).
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позову, підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів (Постанова Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року “Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову”, надалі – Постанова).
Заходи забезпечення позову визначаються, виходячи із засад розумності, співмірності та враховуючи конкретні обставини справи.
Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Виходячи із засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Так, в обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді покладання обов`язків на одного із батьків з ким проживає сьогодні дитина, забезпечувати отримання на передачу подарунків (листів, посилок) від нього через ОСОБА_3 в дусі поваги до його прав та свобод, любові до своєї доньки ОСОБА_7 , щодо якої виник спір, що невжиття заходів забезпечення позову можуть призвести до фактичної неможливості його виконання з причин повного (остаточного) розриву психоемоційних зв`язків між ним та донькою. Суд фактично вирішить питання частини позовних вимог по суті, що є недопустимим та суперечить нормам цивільно-процесуального законодавства, зокрема ч. 10 ст.150 ЦПК України.
Отже забезпечення позову є неспівмірним з заявленими позовними вимогами та є дублюванням позовних вимог.
Окрім того, проаналізувавши подану заяву судова колегія приходить до висновку, що відомостей щодо дійсної і реальної загрози невиконання майбутнього рішення у разі задоволення позову матеріали справи не містять.
Таким чином, проаналізувавши зміст позовних вимог, а також заяву про забезпечення позову, врахувавши зокрема факт тотожності виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам, а також відсутність доказів у підтвердження необхідності застосування забезпечення позову та невиконання рішення суду у разі його задоволення у майбутньому, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову
Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. 
Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 15 січня 2021 року постановлено з додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -
                                                    ПОСТАНОВИЛА:    
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 15 січня 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено _22.06.2021 року, оскільки суддя Сегеда С.М. перебував у відпустці відповідно до  Наказу № 67-в від 31.05.2021 року з 08.06 – 11.06.2021 р.р., а суддя Цюра Т.В. з 09.06.2021 року по 17.06.2021 перебувала на лікарняному.

Головуючий                                    Л.А. Гірняк

         Судді:                               С.М. Сегеда
                                        
Т.В. Цюра