ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" травня 2021 р.                                                                    Справа №907/326/20

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді                                                             О.В. Зварич 
суддів                                                                                 В.М. Гриців 
 Г.Г. Якімець,
секретар судового засідання М.С. Кіра,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за № 14/372 від 21.01.2021 року (вх. № 01-05/354/21 від 25.01.2021 року) 
на рішення господарського суду Закарпатської області від 15.12.2020 року 
у справі №907/326/20
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Благогаз Збут” (надалі ТзОВ  “Благогаз Збут”)
до відповідача: Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 )
за участю третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Закарпатгаз Збут” (надалі ТзОВ   “Закарпатгаз Збут”)
про стягнення 49508,42 грн,

за участю:
від позивача: Морганюк Ю.Є. – адвокат (доручення №26/03-01 від 26.03.2021 року);
від відповідача (в режимі відеоконференції): Рапіта О.В. – представник (доручення №14/9235 від 22.12.2020 року);
від третьої особи: не з`явився,
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

19.05.2020 року ТзОВ   “Благогаз Збут” звернулось до господарського суду Закарпатської області з позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про стягнення заборгованості в розмірі 49508,42 грн.
Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач на виконання умов договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41-19 від 04.03.2019 року здійснював відповідачу поставку газу у березні-листопаді 2019 року всього на суму 533138,42  грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу та видатковими накладними. Однак, оплату за природний газ відповідач здійснив частково, а саме: в сумі 483630,00 грн., тому заборгованість відповідача становить 49508,42 грн.
На підставі ухвали господарського суду Закарпатської області від 30.09.2020 до участі у справі № 907/326/20 залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ТзОВ   “Закарпатгаз Збут” (т. 1, а.с. 129-130).
Рішенням господарського суду Закарпатської області від 15.12.2020 року у справі №907/326/20 (суддя Л.В. Андрейчук) повністю задоволено позов. Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Благогаз Збут» суму 49508,42 грн. заборгованості по поставці природного газу, а також суму 2102,00 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору (т. 1, а.с. 190-198).
В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що 04 березня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Благогаз Збут» (Постачальник) та Військовою частиною НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (Споживач) укладено договір №41-19 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів. Відповідно до умов даного договору Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу у 2019 році природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором. На виконання умов даного договору позивач здійснював відповідачу поставку газу у березні-листопаді 2019 року в межах дії договору, всього на суму 483630,00 грн., що підтверджується долученими до позовної заяви актами приймання-передачі природного газу та видатковими накладними. Поряд з тим, в листопаді 2019 за актом приймання-передачі природного газу та видатковою накладною №РН-00862/1 від 30.11.20І9 Споживачу поставлено 12,56738 тис.м3 газу на суму 49508,42 грн. з ПДВ. Суд вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснив на користь позивача оплату за спожитий газ у сумі 483630,00 грн., що підтверджено та не заперечується сторонами. Іншу частину вартості отриманого товару відповідачем оплачено не було. Таким чином, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 49508,42 грн. за поставлений позивачем природний газ. Водночас, суд зауважив, що позивач безпідставно не здійснював погодження переходу відповідача до нового постачальника в Інформаційній платформі Оператора ГТС, що унеможливлювало фактичне постачання природного газу ТзОВ «Закарпатгаз Збут» в рамках договірних відносин.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Військова частина НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) подала апеляційну скаргу на рішення господарського суду Закарпатської області від 15.12.2020 року у справі №907/326/20, в якій просить змінити п. 2 резолютивної частини даного судового рішення та стягнути з відповідача на користь позивача 25719,36 грн. з рахунку вартості спожитого газу в об`ємі 4,81131 тис. кубометрів за ціною 5,34560465 грн. за 1 кубометр газу та суму судового збору 1091,98 грн. Скаржник вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи та прийняв його з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що додатковою угодою №  1 до договору №  41-19 від 04.03.2019 року, встановлена загальна сума договору – 483630,00 грн. з ПДВ. Факт оплати відповідачем зазначеної суми підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями. Таким чином, на думку скаржника, загальна сума, сплачена ним за спожитий газ відповідає обсягу взятих Військовою частиною НОМЕР_1 зобов`язань за договором. Скаржник стверджує, що поставлені позивачем 4,81131 тис. м. куб газу не були передбачені умовами додаткової угоди, тобто поставлені відповідачу у позадоговірному порядку. Відтак, видаткова накладна, яка надана позивачем, з розрахунку 10290,00 грн. за 1000 куб. м газу за спожитий газ на суму 49508,42 грн. Є, на переконання відповідача, незаконною та необґрунтованою. Крім того, скаржник покликається на неправомірні дії ТзОВ «Благогаз Збут» в процесі розірвання договору та переходу відповідача до нового постачальника. Вказує, що у зв`язку з фактичним виконанням договору в обсягах та термінах постачання газу, що були встановлені додатковою угодою, відповідач неодноразово звертався з листами до позивача, в яких повідомляв Товариство про намір змінити постачальника та пропонував укласти додаткову угоду про розірвання (припинення) договору. Дані листи позивачем проігноровано. Листом від 13.11.2019 №18/10985 відповідач повідомив позивача про укладення договору з новим постачальником. Вказаним листом відповідач просив вважати 15.11.2019 останнім днем поставки газу та гарантував оплату спожитого газу до 15.11.2019. Даний лист позивач також проігнорував. З огляду на те, що будь-які листи, чи звернення до позивача не знаходили своєї відповіді, відповідач (скаржник) 22.11.2019 звернувся зі скаргою на дії позивача до Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, за результатом розгляду якої Комісія надала відповідь від 17.01.2020 №660/16/7-20, в якій підтвердила законність дій відповідача та застерегла позивача від подальших порушень норм законодавства в частині реалізації права споживача на зміну постачальника. Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції, що лише після його звернення до Комісії, 26.11.2019 ТзОВ «Благогаз Збут» здійснив відкріплення споживача ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з реєстру споживачів на інформаційній платформі оператора ГТС, що дало змогу ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити перехід до іншого постачальника природного газу, а саме ТзОВ «Закарпатгаз Збут». Отже, на думку скаржника, обґрунтованою ціною спожитого газу являється сума 5,34560465 грн. за 1 кубометр газу, оскільки саме така вартість газу була запропонована ТзОВ «Закарпатгаз Збут». 
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Позивач у поданому письмовому відзиві на апеляційну скаргу, заперечує проти доводів скаржника. Зазначає, що згідно умов договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 04.03.2019 та додаткової угоди № 1 до договору, відповідно до якої річний плановий обсяг  - до 47,0 тис.м. куб, загальна сума договору становить 483630,00  грн. з ПДВ. Позивач здійснював відповідачу поставку газу у березні-листопаді 2019 року всього на суму 533138,42 грн. Однак, за дані обсяги газу відповідач розрахувався частково в об`ємі 483630,00 грн. Отже, борг відповідача становить 49508,42грн., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2019 по 31.12.2019. Позивач 29.10.2019 отримав пропозицію від відповідача про розірвання (припинення) договору № 41-19 від 04.03.2019 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів. Водночас, станом на 29.10.2019 у споживача існувала заборгованість за вказаним договором. Крім того, позивач зазначає, що до вказаного листа-пропозиції відповідач не додав відповідної додаткової угоди, а також не конкретизував строк її укладення. Позивач наголошує, що на момент подання запиту ТзОВ «Закарпатгаз Збут» про включення до реєстру своїх споживачів відповідача в інформаційній платформі оператора ГТС не були виконані вимоги абз. 2.1 розділу 4 Правил постачання, а саме: відповідач (скаржник) не надав позивачу копію договору на постачання природного газу з новим постачальником і не вказав його реквізити; договір на постачання з діючим постачальником – ТзОВ «Благогаз Збут» не було розірвано; на момент надання запиту в інформаційній платформі у відповідача була наявна заборгованість за поставлений природний газ. Просить рішення господарського суду Закарпатської області від 15.12.2020 року у справі № 907/326/20 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.
Третя особа – ТзОВ «Закарпатгаз Збут» у поданому письмовому відзиві на апеляційну скаргу, зокрема, зазначає, що за результатом процедури відкритих торгів відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі», між Чопським прикордонним загоном Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України та ТзОВ «Закарпатгаз Збут» 12.11.2019 укладено договір на постачання природного газу №41DB887-805-19/296-19. Однак, внаслідок неправомірних дій ТзОВ «Благогаз Збут», ТзОВ «Закарпатгаз Збут» було позбавлено можливості розпочати фактичне постачання природного газу відповідачу згідно умов укладеного договору. Фактичне постачання ТзОВ «Закарпатгаз Збут» природного газу відповідачу стало можливим тільки з 26.11.2019 року. Третя особа вказує, що в порушення норм ст. 14 Закону України «Про ринок природного газу», розділу 4 Правил постачання та розділу 4 IV Кодексу ГТС, позивач безпідставно не здійснював погодження переходу відповідача до нового постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС, що унеможливлювало фактичне постачання природного газу новим постачальником ТзОВ «Закарпатгаз Збут» в рамках договірних відносин. У зв`язку з укладенням договору на постачання природного газу від 12.11.2019 №41DB887-805-19/296-19 на виконання вищезазначених вимог Правил постачання та Кодексу ГТС, ТзОВ «Закарпатгаз Збут» ініційовано процедуру зміни постачальника природного газу в інформаційній платформі Оператора ГТС. Однак, заявки Товариства були відхилені попереднім постачальником ТзОВ «Благогаз Збут» із зазначенням причини відхилення, наявність у споживача боргових зобов`язань. Третя особа вважає відхилення заявок Товариства на зміну постачальника здійснювалося ТОВ «Благогаз Збут» неправомірно, оскільки станом на дату зміни постачальника у відповідача була відсутня прострочена заборгованість перед ТзОВ «Благогаз Збут». На вказані обставини звернула увагу також НКРЕКП у своєму листі № 660/16/7-20 від 17.01.2020, в якому Комісія, зокрема, застерігає ТзОВ «Благогаз Збут» від порушення норм чинного законодавства, в частині реалізації права споживача на зміну постачальника, а також наголошує на необхідності більш сумлінного та відповідального ставлення до споживачів природного газу. Третя особа не заперечує щодо розгляду справи № 907/326/20 без участі уповноваженого представника ТзОВ «Закарпатгаз Збут». 

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник відповідача підтримав доводи, наведені у апеляційній скарзі.
Представник позивача просив залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду, апеляційну скаргу – без задоволення.
Третя особа не забезпечила явки в судове засідання уповноваженого представника. У поданому відзиві б/н від 05.04.2021 (вх. № 01-04/2535/21) на апеляційну скаргу не заперечувала щодо розгляду справи № 907/326/20 без участі уповноваженого представника ТзОВ «Закарпатгаз Збут».  
Суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання учасників судового процесу.
Отже, в силу положень ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто при відсутності уповноваженого представника третьої особи.

Обставини справи

04.03.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Благогаз Збут» (Постачальник) та Військовою частиною НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (Споживач) укладено договір № 41-19 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів. 
Відповідно до п. 1.1 договору Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу у 2019 році природний газ – код за ДК 021:2015 – 09120000-6 – «газове паливо» (далі - газ), а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором (т. 1, а.с. 11-13).
Згідно із п.п. 1.2, 1.3 договору річний плановий обсяг постачання газу до 230,0тис.  куб.м. Планові обсяги постачання газу по місяцях тис. м3: січень 35,0; лютий - 39,0; березень - 35,0; квітень - 20,0; жовтень - 20,0; листопад - 36,0.; грудень 45,0.
Ціна газу на момент укладення договору, відповідно до вимог Закону, не відрізняється від ціни за одиницю товару тендерної пропозиції переможця процедури закупівлі (або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури) і становить 8575,00 грн. за 1000 куб. м, крім того ПДВ 1715,00 грн., всього з ПДВ - 10290,00 грн. (п. 3.2 договору).
Підпунктом 4.2.1 пункту 4.2 договору передбачено, що розрахунок за фактично переданий Постачальником газ здійснюється шляхом внесення 100% оплати Споживачем до 10 числа, наступного за звітним місяця.
04.03.2019 року між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору № 41-19 від 04.03.2019 року, відповідно до умов якої сторони домовилися, що річний плановий обсяг становить до 47,0 тис.м.куб; планові обсяги постачання газу по місяцях тис. м3: березень 35,0; квітень 7,0; жовтень 5,0. Загальна сума договору становить 483630,00 грн. (т. 1, а.с. 14).
На виконання умов договору Постачальник здійснював Споживачу поставку газу у березні-листопаді 2019 року в межах дії договору всього на суму 483630,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями актів приймання-передачі природного газу та видатковими накладними (т. 1, а.с. 15,16, 19-38).
Як зазначає позивач в позовній заяві, у листопаді 2019 ТзОВ «Благогаз Збут» здійснило постачання відповідачу природного газу обсягом 12,56738 тис.м3 (всього на суму 129318,30 грн.). Товариством було складено акт приймання-передачі природного газу та виписано видаткову накладну №РН-0000862 від 22.11.20І9 (т. 1, а.с.  19-20).
Проте, вказаний акт розподілу відповідач, в порушення п. 2.7.2 договору, позивачу не надав, тому керуючись п. 2.7.6 договору № 41-19, позивач встановив, що залишок спожитого газу у листопаді 2019 року згідно акта приймання-передачі природного газу та видаткової накладної № РН-00862/1 від 30.11.20І9 становить 4,81131 тис. м3 на суму 49508,42 грн. (т. 1, а.с.  17-18).
Позивач звернувся до відповідача з вимогою про оплату заборгованості в розмірі 49508,42 грн. (вих. № 24/03-11 від 24.03.2020 року) (т. 1, а.с. 40).
Як видно з матеріалів справи, 29.10.2019 року відповідач звернувся до позивача з листом № 18/10557, в якому повідомив про намір змінити Постачальника в порядку, передбаченому Правилами постачання, у зв`язку з фактичним виконанням договору № 41-19 від 04.03.2019 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів. В даному листі відповідач просив укласти з ним відповідну додаткову угоду № 3 про розірвання/припинення зазаначеного договору у термін, що не перевищує трьох тижнів з дня отримання цього повідомлення (т. 1, а.с. 93).
07.11.2019 відповідач направив лист за №18/10829 на адресу позивача та Філії «Оператор газотранспортної системи України» АТ «Укртрансгаз», в якому було зазначено, що у зв`язку з фактичним виконанням договору відповідач листом повідомив діючого Постачальника ТОВ «Благогаз Збут» про намір змінити постачальника в порядку, передбаченому Правилами постачання природного газу та надав платіжне доручення на підтвердження відсутності простроченої заборгованості за вересень. У зв`язку з тим, що суми зобов`язань за договором вистачало тільки для сплати за природний газ до середини листопада 2019 року, відповідачем для забезпечення загону природним газом до кінця 2019 року відповідно до вимог Закону України «Про публічні закупівлі» проведено процедуру відкритих торгів та розміщено в електронній системі закупівель повідомлення про намір укласти договір з переможцем процедури закупівлі ТзОВ «Закарпатгаз Збут». Однак, діючий Постачальник ТзОВ «Благогаз Збут» повідомив про відмову розірвати договір та відхилив заявку нового постачальника ТзОВ «Закарпатгаз Збут» в інформаційній платформі Оператора ГТС з причини «наявна заборгованість у споживача» (т. 1, а.с. 94).
В подальшому, відповідач направив позивачу лист від 13.11.2019 №18/10985, яким повідомляв про укладення договору з новим постачальником. Вказаним листом відповідач просив вважати 15.11.2019 останнім днем поставки газу та гарантував оплату спожитого газу до 15.11.2019 (т. 1, а.с. 96).
Відповідач 22.11.2019 звернувся зі скаргою на дії позивача до Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, за результатом розгляду якої Комісія надала відповідь від 17.01.2020 №660/16/7-20, де зазначила, що ТзОВ «Благогаз Збут» повідомив Регулятора про відкріплення 26.11.2019 Споживача – Чопський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України з реєстру споживачів Постачальника природного газу ТзОВ «Благогаз Збут» на інформаційній платформі Оператора ГТС. Комісія застерегла позивача від подальших порушень норм чинного законодавства в частині реалізації права споживача на зміну постачальника (т. 1, а.с. 99-101, 103-105).
Предметом позову у даній справі є вимога ТзОВ «Благогаз Збут» про стягнення з Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, заборгованості у сумі 49508,42 грн, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань згідно договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41-19 від 04.03.2019 року щодо оплати вартості поставленого природного газу.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні  договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 Цивільного кодексу України).
Згідно із статтею 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
В ході розгляду справи суд встановив, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Благогаз Збут» (Постачальник) та Військовою частиною НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (Споживач) укладено договір № 41-19 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів. За умовами даного договору Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу у 2019 році природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.
Згідно із частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. 
За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.ч. 1, 2 ст.712 ЦК України).
Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань.
Як видно з матеріалів даної господарської справи, позивач на виконання умов договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41-19 від 04.03.2019 здійснював відповідачу поставку газу у березні-листопаді 2019 року в межах дії договору всього на суму 483630,00 грн., що підтверджується копіями актів приймання-передачі природного газу та видатковими накладними. Відповідач здійснив на користь позивача оплату за спожитий газ у сумі 483630,00 грн., що сторонами не заперечується. 
Водночас, як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, відповідач здійснював споживання газу у листопаді 2019 року з ресурсу позивача у кількості 4,81131тис.м3 на суму 49508,42  грн., згідно акта приймання-передачі природного газу та видаткової накладної № РН-00862/1 від 30.11.20І9. Однак, вказану частину вартості отриманого з ресурсу позивача газу відповідач не оплатив, порушивши умови підпункту 4.2.1 пункту 4.2 договору, згідно з яким розрахунок за фактично переданий Постачальником газ здійснюється шляхом внесення 100% оплати Споживачем до 10 числа, наступного за звітним місяця.
Щодо доводів скаржника про неправомірність дій позивача в частині створення перешкод відповідачу для зміни постачальника та тверджень про те, що обґрунтованою ціною спожитого газу являється сума 5,34560465 грн. за 1 кубометр газу, оскільки саме така вартість газу була запропонована ТзОВ «Закарпатгаз Збут», колегія суддів зазначає таке.
Правові засади функціонування ринку природного газу України визначені Законом України «Про ринок природного газу».
Статтею 14 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено особливості реалізації права споживача на зміну постачальника природного газу.
Згідно з ч. 1 ст. 14 названого Закону усім споживачам гарантується право вибору постачальника.
Частиною 2 ст. 14 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що за умови виконання споживачем своїх зобов`язань за договором постачання: зміна постачальника за ініціативою споживача має бути завершена в термін не більше трьох тижнів з дня повідомлення таким споживачем про намір змінити постачальника, за умови дотримання правил зміни постачальника, у тому числі обов`язку щодо здійснення повного остаточного розрахунку з попереднім постачальником; до припинення договору постачання діючий постачальник зобов`язаний забезпечувати постачання природного газу споживачу на умовах чинного договору.
Наявність спору між діючим постачальником і споживачем, який заявив про намір змінити постачальника, не є підставою для затримки у виконанні договору постачання з новим постачальником.
Порядок зміни постачальника природного газу регламентовано розділом IV Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496.
Згідно з абз.2 п.1 розділу IV Правил постачання (в редакції, що діяла станом на період спірних правовідносин), зміні постачальника має передувати укладання договору постачання природного газу з новим постачальником та розірвання договору постачання природного газу з діючим постачальником або його призупинення в частині постачання природного газу у певному розрахунковому періоді, а також відсутність у споживача простроченої заборгованості за поставлений природний газ перед діючим постачальником.
Кожен споживач, який має намір змінити постачальника, повинен виконати свої зобов`язання по розрахунках за природний газ перед діючим постачальником (або укласти з ним графік реструктуризації заборгованості за природний газ, якого має дотримуватись) та підписати з ним угоду про розірвання договору постачання природного газу або його призупинення в частині постачання природного газу з дати, з якої постачання природного газу буде здійснювати новий постачальник, відповідно до пункту 5 цього розділу (пункт 4 розділу IV Правил постачання).
Як зазначалось вище, 29.10.2019 позивач отримав пропозицію від відповідача, в якій відповідач вимагав розірвати/припинити договір № 41-19 від 04.03.2019 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів. Водночас, станом на 29.10.2019 у споживача існувала заборгованість за цим договором в розмірі 129318,30 грн.
Відповідно до пункту 5 розділу IV Правил постачання повідомлення споживачем діючого постачальника про намір змінити постачальника є пропозицією про розірвання договору постачання природного газу або його призупинення в частині постачання природного газу у певному розрахунковому періоді і повинно містити дату розірвання (призупинення) чинного договору постачання природного газу, яка визначається останнім календарним днем перед датою, з якої договір постачання природного газу з новим постачальником набере чинності. З метою забезпечення безперебійного постачання природного газу діючий постачальник поставляє природний газ споживачу до останнього дня терміну дії існуючого договору постачання природного газу відповідно до умов та положень, узгоджених у ньому, а договір постачання природного газу, укладений з новим постачальником, набирає чинності наступного дня після розірвання (призупинення) договору з діючим постачальником, але за умови, що у споживача не буде простроченої заборгованості за поставлений природний газ перед діючим постачальником.
В пункті 3.2 договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41-19від 04.03.2019 року строни узгодили ціну газу: 8575,00 грн. за 1000 куб. м, крім того ПДВ 1715,00 грн., всього з ПДВ - 10290,00 грн. 
Судом встановлено, що спірний газ у листопаді 2019 року був поставлений позивачем, а не третьою особою. Тому доводи відповідача про те, що ціна газу має становити 5,34560465 грн. за 1 кубометр газу, оскільки саме така вартість газу була запропонована ТзОВ «Закарпатгаз Збут», є помилковими. 
Беручи до уваги вищенаведені норми права та фактичні обставини справи, колегія суддів констатує наявність правових підстав щодо задоволення заявлених ТзОВ «Благогаз Збут» позовних вимог про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) заборгованості по поставці природного газу в розмірі 49508,42 грн.
За приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Підсумовуючи все вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 197, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд – 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за №14/372 від 21.01.2021 року (вх. № 01-05/354/21 від 25.01.2021 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Закарпатської області від 15.12.2020 року у справі №907/326/20  – без змін.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
Справу повернути в господарський суд Закарпатської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя                                                                                О.В. Зварич

Суддя                                                                                                     В.М. Гриців

        Суддя                                                                                                    Г.Г. Якімець