ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 р. 	Справа № 440/6169/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,
Суддів: Мельнікової Л.В. ,  Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.02.2021, головуючий суддя І інстанції: Чеснокова А.О., вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, повний текст складено 19.02.21  по справі № 440/6169/20
за позовом                ОСОБА_1  
до               Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області            
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій у меншому розмірі, ніж передбачено ч. 5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 №367-XIV з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 25.05.2008 №10рп/2008);
- зобов`язати Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області виплатити (з урахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу учасникам бойових дій за 2020 рік відповідно до ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 №367-XIV з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 25.05.2008 №10рп/2008) у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області на користь   ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3645,00 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про протиправність дій відповідача щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у меншому розмірі ніж передбачено ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Зобов`язано Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.
У стягненні витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд змінити оскаржуване рішення та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу понесені під час розгляду справи в Полтавському окружному адміністративному суді у розмірі 5310,00 грн.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, позивачем зазначено про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, та зазначає про неспімірність розміру витрат на професійну правничу допомогу складності справи та часу затраченого адвокатом на виконання робіт. 
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративно судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Приймаючи рішення про відмову у стягненні витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи, суд першої інстанції виходив з того, що належних доказів здійснення позивачем оплати послуг, наданих адвокатом (квитанції банку, платіжні доручення, тощо) суду не надано.
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Отже, документально підтверджені судові витрати належить компенсувати стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Представник позивача просить відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5310,00 грн., понесені позивачем під час розгляду справи у Полтавському окружному адміністративному суді.
На підтвердження розміру понесених витрат до матеріалів справи долучено наступні докази: ордер на надання правової (правничої) допомоги від 27.10.2020 серії ВІ № 022990, квитанція на оплату виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) на суму 3645,00 грн., договір про надання правничої допомоги №08/10-1 від 08.10.2020, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Косточкою Сергієм Олеговичем, додаток до договору про надання правничої допомоги №08/10-1 від 08.10.2020 (звіт №12/10 про виконані адвокатом роботи (надані послуги) та час, витрачений на їх реалізацію, а також розмір коштів, що підлягає сплаті за них клієнтом) на суму 3645,00 грн., додаток до договору про надання правничої допомоги №08/10-1 від 08.10.2020 (звіт №19/12 про виконані адвокатом роботи (надані послуги) та час, витрачений на їх реалізацію, а також розмір коштів, що підлягає сплаті за них клієнтом) на суму 1665,00 грн., квитанція на оплату виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) на суму 1665,00 грн. 
Зі змісту звіту №12/10 про виконані адвокатом роботи (надані послуги) та час, витрачений на їх реалізацію, а також розмір коштів, що підлягає сплаті за них клієнтом, встановлено, що адвокатом надано наступні послуги: проведення юридичної консультації клієнту стосовно звернення до суду з вказаним позовом на суму 525,00 грн. та написання позовної заяви на суму 3120,00 грн., разом - 3645,00 грн.
Відповідно до звіту №19/12 про виконані адвокатом роботи (надані послуги) та час, витрачений на їх реалізацію, а також розмір коштів, що підлягає сплаті за них клієнтом, адвокатом надано наступні послуги: написання відповіді на відзив на суму 1665,00 грн.
Колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про наявність підстав для відшкодування на користь позивача витрат на правничу допомогу слід врахувати висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21.01.2021 по справі № 280/2635/20, відповідно до яких, однією з особливостей процедури відшкодування витрат на професійну правову допомогу є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Тобто факт не подання позивачем документу, що підтверджує оплату наданих адвокатом послуг, не може слугувати підставою для відмови в відшкодуванні зазначених вище витрат за рахунок відповідача по справі, а тому висновки суду першої інстанції стосовно того, що відсутність доказів фактично понесених витрат позивачем є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат є необґрунтованими.
З урахуванням вказаної правової позиції, колегія суддів дійшла висновку про доведеність належними та допустимими доказами факту понесення позивачем витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в Полтавському окружному адміністративному суді у розмірі 5310,00 грн.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі “Баришевський проти України”, від 10.12.2009 у справі “Гімайдуліна і інших проти України”, від 12.10.2006 у справі “Двойних проти України”, від 30.03.2004 у справі “Меріт проти України” заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У справі “East/West Alliance Limited” проти України” Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі “Ботацці проти Італії” (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).
У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі “Іатрідіс проти Греції” (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
Тобто, питання розподілу судових витрат віднесено до повноважень суду за результатами розгляду справи та є дискреційними повноваженнями.
Колегія суддів зазначає, що заявлена сума в розмірі 5310,00 грн. в якості судових витрат понесених позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції є завищеною, та не є співмірною із складністю справи та змістом виконаних та наданих адвокатом послуг, а також часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.
Так, надаючи правову оцінку співмірності суми витрат на професійну правничу допомогу зі складністю справи, змістом виконаних та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), а також обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу надану під час розгляду справи в суді першої інстанції за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень (відповідача) у розмірі 3000,00 грн., оскільки вказаний розмір є співмірним.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
На підставі викладеного вище, колегія суддів вважає, що невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу  підлягає скасуванню, з прийняттям у цій частині постанови про стягнення  за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу надану під час розгляду справи в Полтавському окружному адміністративному суді у розмірі 3000,00 грн. 
Стосовно вимоги апеляційної скарги в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу понесених під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції у сумі 2000,00 грн., пов`язаних з підготовкою, написанням та поданням апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне. 
Відповідно до ч. 1 ч. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Колегія суддів зазначає, що вимоги апеляційної скарги не спрямовані на безпосередній захист порушених в спірних правовідносинах прав позивача з боку суб`єкта владних повноважень та не стосуються заявлених по справі позовних вимог, а лише є незгодою з відмовою у відшкодуванні на користь позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції.
Тобто, надані представником позивача послуги під час апеляційного перегляду рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 по справі №440/6169/20 не розцінюються як факт надання правової допомоги під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.
Відтак, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області на користь ОСОБА_1  витрат на професійну правничу допомогу надану під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 по справі №440/6169/20 скасувати  в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.
Прийняти у цій частині постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу понесені під час розгляду справи в Полтавському окружному адміністративному суді у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		С.С. Рєзнікова 	
Судді	   	Л.В. Мельнікова    А.О. Бегунц