УХВАЛА

20 травня 2021 року  
м. Київ
справа №340/3563/20
провадження №К/9901/16386/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Смоковича М. І.,
суддів: Данилевич Н. А., Кашпур О. В.,
перевіривши касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Четвертої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, Офісу Генерального прокурора, Кіровоградської обласної прокуратури про скасування рішення, скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,,
в с т а н о в и в :
30 квітня 2021 року зазначену скаргу подано засобами поштового зв`язку.
05 травня 2021 року скарга надійшла до суду касаційної інстанції.
З матеріалів касаційної скарги й ухвалених у цій справі рішень убачається таке.
Скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження. Одночасно зі скаргою заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, проаналізувавши доводи якого та матеріали касаційної скарги, суд, із урахуванням положень частини третьої статті 329 КАС України, дійшов висновку про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення.
Касаційну скаргу подано з підстав, передбачених пунктами 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Так, автор скарги зауважує на тому, що суд апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 26 листопада 2020 року у справі № 200/13482/19-а, у пункті 57 якого вказано, що саме неподання прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури у встановлений строк заяви до Генерального прокурора про переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури та про намір у зв`язку з цим пройти атестацію в силу вимог пункту 19 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні  положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року № 113-IX є підставою для звільнення з посади прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру", що, на думку скаржника, є таким самим юридичним фактом як і рішення кадрової комісії про неуспішне проходження прокурором атестації.
Також у касаційній скарзі йдеться про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування пункту 7 розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року № 113-IX, а також щодо застосування підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні  положення" Закону № 113-IX як визначеної цим Законом підстави для звільнення прокурорів згідно з пунктом 9 частини першої статті 51 Закону № 113-IX.
Проаналізувавши підстави, на яких подана касаційна скарга у цій справі, Верховний Суд погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2021 року.
Відтак, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження з підстави, передбачених пунктами 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Одночасно з касаційною скаргою заявлено клопотання про зупинення дії оскаржуваного судового рішення до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до пунктів 2 та 5 частини першої статті 340 КАС України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує письмово заявлені клопотання учасників справи та інші питання, необхідні для касаційного розгляду справи.
За приписами частини третьої статті 334 КАС України якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Керуючись статтями 328-330, 334, 335, 338, 375 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в :
1. Визнати поважними причини пропуску Офісом Генерального прокурора строку на касаційне оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2021 року в адміністративній справі № 340/3563/20 і поновити цей строк.
2. Відкрити касаційне провадження за скаргою Офісу Генерального прокурора на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2021 року у справі № 340/3563/20.
2. Витребувати з Кіровоградського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи № 340/3563/20.
3.  Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
4. Установити строк у п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
5. Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.
6. Установити строк у п`ять днів з моменту отримання копії даної ухвали для подання учасниками справи своїх міркувань або заперечень щодо поданого Офісом Генерального прокурора клопотання про зупинення дії оскаржуваної постанови.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                                М. І. Смокович          

Судді                                                                                                     Н. А. Данилевич

                                                                                                    О. В. Кашпур