Справа № 344/3438/21 
Провадження № 33/4808/407/21 
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В. 
Суддя-доповідач Васильєв 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2021 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., 
за участю особи, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Яш П.К., потерпілого ОСОБА_2 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 травня 2021 року, якою провадження про притягнення 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України,
до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито на підставі ст.38, п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.,- 

                                                  в с т а н о в и в :
Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 травня 2021 року встановлено що ОСОБА_1 24.02.2021 о 19 год. 30 хв. в м. Івано-Франківську по вул. В.Стуса, 28, корпус 3, керуючи транспортним засобом марки «Geely Emgrand Х7», н.з. НОМЕР_1 , перед поворотом ліворуч не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з  автомобілем марки «Chevrolet Lacetti», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.2.3.б, 10.4 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Не погодившись з вказаним рішенням суду представник особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова суду  є незаконною та необґрунтованою, оскільки в справі  відсутні будь які докази  вчинення ним правопорушення.
Апелянт вказує на те, що його клопотання про виклик свідків, витребування відеодоказів, проведення судової експертизи з метою всебічного і повного з`ясування обставин справи судом було відхилено. Рішення суду прийнято на основі протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення іншого учасника ДТП, що є недостатнім для визнання його винним у вчиненні правопорушення.
Просить постанову суду скасувати, закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу правопорушення.
В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник адвокат Яш П.К. повністю підтримали вимоги апеляційної скарги та вважали, що суд першої інстанції неправильно встановив фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди та прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення. Просили скасувати постанову суду та закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Потерпілий ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскільки вважає, що рішення суду є законним і  відсутні підстави для його скасування. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 ,  апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.
Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху і вчиненні адміністративного правопорушення.
При вирішенні питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, апеляційний суд приймає до уваги, що згідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність особи, яка доведена достатніми та незаперечними доказами.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що судочинство з розгляду справ про адміністративні правопорушення здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їх правових позицій, прав і інтересів засобами, передбаченими законом, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Принцип змагальності ґрунтується на тому переконанні, що протилежність інтересів сторін є найкращою гарантією для забезпечення повноти судового розгляду та встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішання питання про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення. 
Апеляційним судом у повному обсязі досліджені докази, які містяться в матеріалах справи та були надані сторонами під час розгляду справи в апеляційній інстанції. 

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірив обставини справи, а висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушення ґрунтуються на наявних у справі доказах.
Так, судом вірно враховані дані які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №049782  від 24.02.2021 року, схемі місця ДТП від 24.02.2021 року та надано правильну оцінку показанням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому  засіданні. 
Апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведена належним чином  сукупністю досліджених в судовому засіданні доказами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №049782  від 24.02.2021 року, ОСОБА_1 24.02.2021 о 19 год. 30 хв. в м. Івано-Франківську по вул. В.Стуса, 28, корпус 3, керуючи транспортним засобом марки «Geely Emgrand Х7», н.з. НОМЕР_1 , перед поворотом ліворуч не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з  автомобілем марки «Chevrolet Lacetti», н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.2.3.б, 10.4 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою – інспектором взводу №2 роти №2 БУПП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Костюк Ю.Ю. із заповненням всіх передбачених граф протоколу та у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015  № 1395.
Посвідчення водія у ОСОБА_1 було вилучено працівником поліції та видано тимчасовий дозвіл на керування транспортними засобами , про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1 
ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки у відповідності до ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться у суді м. Івано-Франківська, ознайомлено зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчать власноручні підписи ОСОБА_1 . 
В протоколі зазначено, що до протоколу додається  відео з камери DM4999, DM5018, пояснення, схема ДТП.
У графі протоколу пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення зазначено, що пояснення ОСОБА_1 додано на окремому аркуші.
У відповідності до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення повинна бути зазначена суть адміністративного правопорушення, оскільки конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до діючого КУпАП, справа розглядається в межах адміністративного обвинувачення, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення у зв`язку з  чим встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. 
Відповідно до п. 1  ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод,  кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. 
В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.
Зокрема, в рішенні у справі "Ващенко проти України" Європейський суд вказав, що «"обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру». 
В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що надані обвинуваченому дані, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. 
В рішенні  у справі "Абрамян проти Росії" Європейський  Суд зробив висновок про те, що «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 24.02.2021 року о 19 год. 30 хв. в м. Івано-Франківську по вул. В.Стуса, 28, корпус 3, керуючи транспортним засобом марки «Geely Emgrand Х7», н.з. НОМЕР_1 , перед поворотом ліворуч не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з  автомобілем марки «Chevrolet Lacetti», н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.2.3.б, 10.4 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Таким чином, зміст обвинувачення  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення фактично полягає в тому, що він, керуючи автомобілем, перед поворотом ліворуч не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з  автомобілем марки «Chevrolet Lacetti», н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.2.3.б, 10.4 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Суду першої інстанції необхідно було встановити, чи дійсно ОСОБА_1 було допущено порушення вимог Правил дорожнього руху України, яке призвело до ушкодження транспортних засобів.  
Відповідно до вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Зі змісту доводів ОСОБА_1 та його захисника адвоката Яш П.К. в судовому засіданні апеляційної інстанції вбачається, що останні вважають, що суд першої інстанції неправильно встановив фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди та прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення. Вважають, що ОСОБА_1 не допускав порушень ПДР України і не створював аварійну ситуацію, а тому безпідставно притягнутий до адміністративної відповідальності. Стверджують, що у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди винний потерпілий ОСОБА_2 , який рухався із перевищенням допустимої швидкості. 

Зокрема, ОСОБА_1 показав у судовому засіданні апеляційної інстанції, що виїхав з парковки ТК «Арсен» та зайняв правий ряд, який був вільний від транспортних засобів, після чого включив лівий поворот та перестроївся в лівий ряд для того, щоб розвернутися. Однак, в той час коли він почав виконувати маневр розвороту та почав виїзджати на зустрічну смугу руху, то передню ліву частину його автомобіля зачепив транспортний засіб під керуванням потерпілого ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку. Вказує, що до виконання маневру розвороту він транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_2 не бачив, а тому вважає, що останній рухався з перевищенням допустимої швидкості. Вказує, що швидкість руху транспортного засобу під його керуванням була приблизно 30 км/год. 
Захисник Яш П.К. повністю підтримав вимоги апеляційної скарги та вважав, що основною причиною вчинення дорожньо-транспортної пригоду було порушення швидкісного режиму потерпілим ОСОБА_2 , який  рухаючись з перевищенням швидкості та побачивши, що транспортний засіб, який рухається попереду нього почав розвертатися, намагаючись об`їхати його з метою уникнення зіткнення, виїхав на зустрічну смугу руху. 
Таким чином, зі змісту доводів ОСОБА_1 та його захисника адвоката Яш П.К. в судовому засіданні апеляційної інстанції вбачається, що вони вважають, що саме дії ОСОБА_2 призвели до  вчинення дорожньо-транспортної пригоди, оскільки останній рухаючись з перевищенням допустимої швидкості, не зміг вчасно зупинитись перед автомобілем, який рухався попереду нього та почав виконувати розворот і з метою уникнення зіткнення транспортних засобів і об`їзду вказаного автомобіля, виїхав на зустрічну смугу руху.
Перевіряючи вищевказані доводи ОСОБА_1 та його захисника адвоката Яш П.К., апеляційний суд звертає увагу на те, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, дійсно потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали.
Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України у постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у випадках, коли передбачені ст.286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом. Апеляційний суд звертає увагу на те, що при розгляді вказаною справи суд повинен встановити чи доведена вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення і не повинен з`ясовувати обставини ДТП, які явно виходять за межи обвинувачення. 
Перевіривши вищенаведені доводи ОСОБА_1 та його захисника адвоката Яш П.К., апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються сукупністю досліджених доказів по справі, не відповідають встановленим фактичним обставинам та неспроможні с технічної точки зору. 
Апеляційний суд вважає, що  сукупність досліджених судом доказів свідчить про те, що саме ОСОБА_1 створив аварійну ситуацію, яка призвела до дорожньо-транспортної пригоди, оскільки, керуючи транспортним засобом, перед виконанням повороту ліворуч не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з іншим транспортним засобом. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що під аварійною обстановкою необхідно розуміти ситуацію, за якої інші учасники дорожнього руху були змушені різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що зі змісту доводів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника вбачається, що вони повністю визнають, що дорожньо-транспортна пригода трапилась саме тоді, коли водій ОСОБА_1 почав виконувати поворот ліворуч, що змусило іншого водія транспортного засобу з метою уникнення зіткнення транспортних засобів виїхати на смугу зустрічного руху. 

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не порушував вимоги ПДР України повністю спростовуються сукупністю  належних, допустимих та достатніх доказів по справі. 
В судовому засіданні апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_2 показав, що  24.02.2021  близько  19 год. 30 хв.  він  рухався керуючи автомобілем марки «Chevrolet Lacetti » по вул. Миколайчука, що у м. Івано-Франківську в  крайній лівій смузі руху. Бачив, що водій автомобіля марки «Geely Emgrand Х7» виїхав з парковки ТЦ «Арсен» в сторону перехрестя  вулиць Івана Павла–Івасюка, не переконавшись в безпечному здійсненню маневру, раптово виїхав на його смугу руху, чим створив  йому перешкоду у подальшому русі. Намагаючись уникнути зіткнення в транспортним засобом під керуванням ОСОБА_1 , він виїхав на зустрічну смугу руху, оскільки не мав технічної можливості відвернути зіткнення транспортних засобів шляхом гальмування. Вважає, що він не перевищував допустиму швидкість і у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди винний ОСОБА_1 , який створив аварійну ситуацію. 
       Апеляційний суд вважає, що показання потерпілого ОСОБА_2 є послідовними та правдивими, оскільки вони повністю узгоджуються з іншими доказами по справі та  відповідають письмовим показанням потерпілого, які були надані ним після дорожньо-транспортної пригоди. 
       Так, в своїх письмових поясненнях потерпілий  ОСОБА_2 (а.с.4), показав, що 24.02.2021 року о 19.30 год.  Він керуючи автомобілем марки «Chevrolet Lacetti», н.з. НОМЕР_2 , по вул.. Миколайчука в крайньому лівому ряді. З правої сторони був ряд машин, який завадив йому побачити автомобіль «Geely Emgrand Х7», н.з. НОМЕР_1 , що виїхав з парковки ТЦ «Арсен» в сторону перехрестя  вулиць Івана Павла з вулицею Івасюка. Водій автомобіля «Geely Emgrand Х7», н.з. НОМЕР_1 , не переконавшись в безпечному здійсненні маневру, розпочав рух в сторону перехрестя та зіткнувся із транспортним засобом під його керуванням. 
       В той же час показання, які були надані в судовому засіданні ОСОБА_1 не узгоджуються із його письмовими поясненнями, які містяться в матеріалах справи. 
      Так, в своїх письмових поясненнях  ОСОБА_1 ( а.с.3) вказав, що 24.02.2021 о 19 год. 30 хв. керуючи транспортним засобом марки «Geely Emgrand Х7», н.з. НОМЕР_1 , виїжджав від ТЦ «Арсен» з парковки , робив лівий поворот, щоб розвернутися. Сигнал повороту ним було включено. При перетинанні крайньої  лівої сторони дороги відчув удар машини, яка обганяючи його автомобіль, зачепила його автомобіль з лівого боку та пошкодила ліву фару, передній бампер, крило, решітку радіатора. 
      Таким чином із його первинних показань вбачається, що він не вказує про те, що виїжджаючи із парковки ТЦ «Арсен» він спочатку зайняв правий ряд, який був вільний від транспортних засобів, після чого включив лівий поворот та перестроївся в лівий ряд для того, щоб розвернутися , а вказує, що  виїжджаючи з парковки відразу розпочав робити лівий поворот. 
       Апеляційний суд звертає увагу на те, що у долученій до протоколу про адміністративне правопорушення схемі ДТП від 24.02.2021 року  складеній о 19 год. 30 хв. (а.с.2) зафіксоване розташування транспортних засобів «Geely Emgrand Х7», н.з. НОМЕР_1 , та «Chevrolet Lacetti», н.з. НОМЕР_2 , після дорожньо-транспортної пригоди, відповідні результати виміру відстаней, які мають важливе значення для встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди та зазначені механічні пошкодження транспортних засобів, отримані внаслідок ДТП.
        Апеляційний суд звертає увагу на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не заперечували щодо правильності даних, які зафіксовано в схемі до протоколу огляду місця події та погоджуються з розмірами зазначених відстаней, які були встановлені під час складання схеми працівником поліції. 
       Разом з тим, зі змісту показань потерпілого ОСОБА_2 та ОСОБА_1   вбачається, що останній діючи в порушення вимог ПДР України не залишив транспортний засіб на місці зіткнення транспортних засобів, а припаркував його біля узбіччя на протилежній частині дороги, оскільки його транспортний засіб заважав іншим учасникам дорожнього руху.
          До вищевказаної схеми дорожньо-транспортної пригоди долучено перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до якого в автомобілі «Geely Emgrand Х7», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 пошкоджено передній бампер, переднє ліве крило, решітка радіатора, передня ліва фара; в «Chevrolet Lacetti», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 пошкоджено праве переднє крило, дверка, задня права дверка, крило, правий поріг, заднє ліве колесо.
Апеляційний суд вважає, що вищевказаний перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів надає можливість встановити механізм дорожньо-транспортної пригоди та розташування транспортних засобів  між собою в момент зіткнення.  
    Дані схеми ДТП від 24.02.2021 року дають можливість встановити, що зіткнення транспортних засобів відбулось в той момент ,коли водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Geely Emgrand Х7», н.з. НОМЕР_1 ,  розпочав виконувати поворот ліворуч.
Зі змісту апеляційної скарги та доводів ОСОБА_1 та його захисника вбачається, що вони  вважають за необхідне викликати в судове засіданні апеляційної інстанції для допиту в якості свідка  працівника поліції ОСОБА_3 , який склав протокол про адміністративне правопорушення, витребувати із ТЦ «Арсен» записи із зовнішніх камер відео спостереження за 24 лютого 2021 року  та призначити автотехнчну експертизу для встановлення обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди.    
  Апеляційний суд звертає увагу на те, що  провадження в  суді  здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їх правових позицій, прав і інтересів засобами, передбаченими законом.
Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав.
Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 та його захисник використовують надані ним права у відповідності до вимог принципу диспозитивності, а тому не позбавлені права надавати суду докази, які підтверджують обґрунтованість їх доводів.  
Безумовно суд повинен сприяти сторонам у виконані ними своїх процесуальних обов`язків та допомагати  їм отримати  докази, які мають істотне значення для розгляду справи. 
Разом з тим, апеляційний суд вважає безпідставним клопотання про допит у судовому засіданні в якості свідка поліцейського, який склав протокол про адміністративне правопорушення, оскільки останній не був очевидцем вчиненого правопорушення, знає про обставини дорожньо-транспортної пригоди зі слів її учасників та долучив до протоколу докази, які вважав достатніми для розгляду справи у суді. 
Апеляційний суд вважає, що клопотання про витребування відеозаписів із ТЦ «Арсен»  із зовнішніх камер відео спостереження за 24 лютого 2021 року необґрунтовано належним чином, оскільки  суду не надані дані про те, що вказані відеозаписи дійсно існують і стороною, яка заявляє відповідне клопотання приймались заходи для витребування вищевказаних записів, однак отримати їх не вдалось із причин, які можуть бути усунуті за допомогою суду. 
   Апеляційний суд вважає, що  клопотання про призначення автотехнічної експертизи є безпідставним, оскільки обставини дорожньо-транспортної пригоди були повно та всебічно встановлені судом першої інстанції, а правова оцінка дій учасників дорожньо-транспортної пригоди не потребує спеціальних технічних знань.  
Апеляційний суд також враховує, що ЄСПЛ неодноразово зазначав, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. ( «Пономарьов проти України»)

   В ході судового розгляду судом першої інстанції обґрунтовано було встановлено, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3(б), 10.4 Правил дорожнього руху.
Зокрема, відповідно до вимог п.2.3.(б) Правил дорожнього руху України передбачено, що водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п.10.4 Правил дорожнього руху України, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині — і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот. За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю.
Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що зі змісту показань водія ОСОБА_1 вбачається, що він не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, оскільки не бачив транспортний засіб під керуванням потерпілого в момент зміни напрямку руху. 
Разом з тим, апеляційний суд розглядає справу тільки в межах обвинувачення, яке висунуте ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і не надає правову оцінку діям, які явно виходять за межи обвинувачення або діям інших учасників дорожньо-транспортної пригоди, які не притягуються до адміністративної відповідальності. 
Наявні в справі та досліджені в ході судового розгляду докази беззаперечно підтверджують, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом перед зміною напрямку руху перед поворотом ліворуч завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, і здійснюючи такий маневр не врахував дорожню обстановку. 
Апеляційний суд, проаналізувавши сукупність досліджених доказів, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки він порушив вимоги п.2.3.б, 10.4 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів. 
В ході судового розгляду судом першої інстанції було обґрунтовано встановлено, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги 2.3(б), 10.4 Правил дорожнього руху.
Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду про доведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.
За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за викладеними в апеляційній скарзі доводами не підлягає.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив сукупність досліджених доказів і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного порушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрив провадження на підставі ст.38, п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Керуючись ст.294 КУпАП,-
                                          п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від  24 травня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ст.. 124 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду                                                                          О.П. Васильєв