УХВАЛА

13 травня 2021 року 
м. Київ

Справа №  806/2473/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Губенко Н. М. - головуючий, Бакуліна С. В., Мамалуй О. О.,  

розглянувши матеріали касаційної скарги Міністерства юстиції України

на рішення Господарського суду міста Києва
у складі судді Смирнової Ю. М.
від 17.09.2020 та
на постанову Північного апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів: Поляк О. І., Калатай Н. Ф., Кропивна Л. В.
від 03.12.2020

за позовом ОСОБА_1 
до Міністерства юстиції України
треті особи: Спільне підприємство "Северянський гранітний кар`єр", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , МАТРІКС ГРУП ЛТД (MATRIX GROUP LTD)
про визнання протиправним та скасування рішення, скасування реєстраційних дій, зобов`язання вчинити дій,                                                                   

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 04.03.2021 Верховний Суд повернув первісно подану касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2020 у справі № 806/2473/17 згідно із частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, оскільки скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений Судом. 

22 березня 2021 року Міністерство юстиції України повторно звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2020 у справі № 806/2473/17 та заявою про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень.

У заяві про поновлення строку на касаційне оскарження Міністерство юстиції України зазначило, що строк, на його думку, пропущений з поважних причин, оскільки первісна касаційна скарга на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2020 у справі № 806/2473/17 подана вчасно, з дотриманням процесуальних строків, однак в подальшому залишена без руху та повернута ухвалами Верховного Суду від 01.02.2021 та 04.03.2021 відповідно.

Ухвалою від 21.04.2021 Верховний Суд визнав касаційну скаргу Міністерства юстиції України такою, що не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України, а причини пропуску строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2020 у справі № 806/2473/17 неповажними і не пов`язаними з дійсними істотними перешкодами чи труднощами та залишив без руху повторно подану касаційну скаргу. При цьому Суд наголосив, що Міністерством юстиції України не зазначено поважних причин невиконання вимог Господарського процесуального кодексу України, зокрема, пункту 5 частини 2 статті 290 цього Кодексу, та ухвали Верховного Суду від 01.02.2021, що стало наслідком повернення первісно поданої касаційної скарги на підставі пункту 4 статті 174 та частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України. Суд наголосив, що Міністерство юстиції України хоча і зазначило постанову Верховного Суду, застосовану судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, навело правові позиції, викладені в інших постановах Верховного Суду, проте так і не вказало від якого саме висновку необхідно відступити та не обґрунтувало необхідність відступлення від такого висновку. Водночас Суд встановив, що повторна касаційна скарга подана Міністерством юстиції України вже з іншої підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку), проте знов містить недоліки як і первісна, хоча в ухвалі від 01.02.2021 Верховний Суд роз`яснив, що саме має містити касаційна скарга при касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, окрім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Скаржнику надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, шляхом уточнення норми (норм) права, яку (які) суд першої та (або) апеляційної інстанцій застосував без урахування висновку, викладеному в зазначених скаржником постановах Верховного Суду та наведення інших підстав/обґрунтувань для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Скаржнику також роз`яснено наслідки невиконання ухвали Верховного Суду від 21.04.2021, передбачені частиною 4 статті 174, частиною 2 статті 292, абзацом 2 частини 3 статті 292 та пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

05 травня 2021 року на адресу Суду надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, в якій Міністерство юстиції України уточнило підставу подання касаційної скарги на зазначені вище судові рішення та вказало, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові застосував статті 13, 25, 26, 34 Закону України "Про міжнародне приватне право" та Гаагську Конвенцію 1961 року без урахування висновків Верховного Суду, викладених в постановах від 04.12.20219 у справі № 910/7223/17 та від 21.01.2020 у справі № 185/9518/18. Однак причини пропуску  строку на касаційне оскарження знов обґрунтувало своєчасним зверненням з первісно поданою касаційною скаргою, що ухвалою Верховного Суду від 21.04.2021 вже визнано неповажною причиною.

Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки, в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким він користується, виходячи із поважності причин пропуску строку. У цьому випадку обставин, які б об`єктивно перешкоджали скаржникові реалізувати своє право на подання касаційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну, не вбачається, а підстави, як наведені в заяві при зверненні з повторною касаційною скаргою так і у заяві про усунення недоліків касаційної скарги, не є поважними та об`єктивно непереборними і не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, оскільки залежали від самого скаржника.

Міністерством юстиції України не наведено та не обґрунтовано причини неможливості подати касаційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2020 у справі № 806/2473/17 з додержанням вимог статті 290 Господарського процесуального кодексу України при первісному зверненні до Верховного Суду чи усунути недоліки, визначені ухвалою від 01.02.2021. У даному випадку обставини, що спричинили залишення без руху первісно поданої касаційної скарги, а потім і її повернення залежали виключно від самого скаржника. Отже своєчасність звернення з первісно поданою касаційною скаргою не розцінюється Судом як поважна причина та підстава для поновлення строку на касаційне оскарження при повторному зверненні з касаційною скаргою.

Інших підстав для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2020 у справі № 806/2473/17 Міністерством юстиції України не наведено. 

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини 1 статті 293 цього Кодексу.

За приписами пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 806/2473/17.

Керуючись статтями 234, 292, 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Міністерству юстиції України у задоволенні заяви про поновлення строку на касаційне оскарження.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 806/2473/17 за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2020. 

3. Копію цієї ухвали, касаційну скаргу та додані до скарги матеріали на 28 аркушах (в тому числі платіжне доручення № 6750 від 08.12.2020 про сплату 9 600,00 грн), заяву про поновлення строку на касаційне оскарження надіслати скаржникові; копію цією ухвали - іншим учасникам справи. Копію касаційної скарги та заяви про поновлення строку на касаційне оскарження залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                          Н. М. Губенко

Судді                                                                                                      С. В. Бакуліна

                                                                                                               О. О. Мамалуй