УХВАЛА

30 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 826/5426/16
адміністративне провадження № К/9901/9197/21
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Стрелець Т.Г., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року у справі № 826/5426/16 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київської міської ради, Департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, третя особа - Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити дії, -
в с т а н о в и в :
Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської міської ради (далі - відповідач - 1 та/або КМР), Департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації (далі - відповідач - 2), за участю третьої особи Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - третя особа) та з урахуванням уточнень до позовної заяви від 20.06.2017 просили суд:
- визнати розмір судового збору, розподілити витрати;
- визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської ради №100/2003 від 01.10.2015;
- визнати протиправною бездіяльність Київської міської ради і Департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації щодо заяви ОСОБА_1 від 25.11.2003, ОСОБА_2 від 06.06.2005 про приватизацію земельної ділянки, що тривала незважаючи на постанову головного державного виконавця Думанської А.Л. ДВС України про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчих листів №2610/3926/12 Шевченківського районного суду міста Києва від 23.12.2014;
- визнати протиправними дію Департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації із розробки 30.07.2015 проекту рішення №ПР-7768 до справи А-26141;
- зобов`язати Департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації та Київську міську раду повторно і лише відповідно до вимог ст.ст. 3, 8, 19, 58, 124 Конституції України розробити проект рішення про безоплатну передачу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 земельної ділянки, розташованої про АДРЕСА_1 , загальною площею 0, 2768 га, за норами приписів ст. 121 ЗК України, з цільовим призначенням для введення садівництва і обслуговування житлового будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодіння АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати Київську міську раду розглянути відповідно до вимог ст.ст. 3, 8, 19, 58, 124 Конституції України на найближчому пленарному засіданні розроблений Департаментом земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації проект рішення про безоплатну передачу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 земельної ділянки, розташованої про АДРЕСА_1 , загальною площею 0, 2768 га, за норами приписів ст. 121 ЗК України, з цільовим призначенням для введення садівництва і обслуговування житлового будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодіння АДРЕСА_1 та заяву ОСОБА_1 від 25.11.2003, ОСОБА_2 від 06.06.2015 про приватизацію земельної ділянки про АДРЕСА_1 , загальною площею 0, 2768 га, за норами приписів ст. 121 ЗК України, з цільовим призначенням для введення садівництва і обслуговування житлового будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодіння АДРЕСА_1 
- зобов`язати відповідачів суб`єктів владних повноважень утриматись від повторної розробки проекту рішення про відмову у безоплатній передачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 0, 2768 га. за нормами ви значені ст. 121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодіння АДРЕСА_1 та утриматись від повторного розгляду на пленарному засіданні проекту рішення про відмову у безоплатній передачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 земельної ділянки, в м. Києві, загальною площею 0.2768 га. за нормами визначені ст. 121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для буді вництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодіння АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати відповідачів суб`єктів владних повноважень утриматись від вчинення таких дій як от використання (застосування) до зави ОСОБА_1 від 25.11.2003, ОСОБА_2 від 06.06.2005 про приватизацію земельної ділянки по АДРЕСА_1 приписів ст. 79-1 ЗК України та положень Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві», затвердженого Рішенням IV сесії від 20.04.2017 року № 241/2/63 КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ VIII скликання «Про затвердження Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві;
- зобов`язати суб`єктів владних повноважень, не на користь яких ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задоволено частково.
Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 26 вересня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Київської міської ради і Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 25 листопада 2003 року, заяви ОСОБА_2 від 06 червня 2005 року про приватизацію земельної ділянки.
Визнано протиправними дії Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) із розробки 30 липня 2015 року проекту рішення №ПР-7768 до справи А-21641.
Визнано протиправним та скасовано рішення Київської міської ради №100/2003 від 01 жовтня 2015 року.
Визнано протиправними дії Київської міської ради та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо застосування до заяв ОСОБА_1 від 25 листопада 2003 року та ОСОБА_2 від 06 червня 2005 року вимог ст.791  ЗК України.
Зобов`язано Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Київську міську раду повторно і відповідно до ст.ст.3, 8, 19, 58, 124 Конституції України розробити проект рішення про безоплатну передачу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2768 га, за нормами визначеними ст.121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні АДРЕСА_1 та зобов`язати Київську міську раду розглянути відповідно до вимог ст.ст.3, 8, 19, 58, 124 Конституції України на найближчому пленарному засіданні розроблений Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) проект рішення про безоплатну передачу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2768 га, за нормами визначеними ст.121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні АДРЕСА_1 та заяву ОСОБА_1 від 25 листопада 2003 року, ОСОБА_2 від 06 червня 2005 року про приватизацію земельної ділянки по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2768 га, за нормами визначеними ст.121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні АДРЕСА_1 .
В решті позову відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської ради (м.Київ, вул.Хрещатик, 36, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 22883141) та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (м.Київ, вул.Хрещатик, 32а, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 26199097) з кожного на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 909,48 (дев`ятсот дев`ять грн. 48 коп.) (за розгляд справи в суді апеляційної інстанції) та 551,20 грн. (п`ятсот п`ятдесят одна грн. 20 коп.) (за розгляд справи в суді першої інстанції).
Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду  від 11 серпня 2020 року касаційні скарги Департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації та Київської міської ради на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року задовольнити частково.
Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року скасовано.
Справу направлено на новий розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року прийнято відмови ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від частини позовних вимог, а саме - про відмову від позовної вимоги про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та про відмову від позову в частині про зобов`язання відповідачів повторно і відповідно до ст.ст.3, 8, 19, 58, 124 Конституції України розробити проект рішення про безоплатну передачу земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , площею 0,2768 га, за нормами визначеними ст.121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні та зобов`язати Київську міську раду розглянути відповідно до вимог ст.ст.3, 8, 19, 58, 124 Конституції України на найближчому пленарному засіданні розроблений Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) проект рішення про безоплатну передачу земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2768 га, за нормами визначеними ст.121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні та заяви з урахуванням ідеальних частин власників домоволодіння
Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 вересня 2017 року визнано нечинною в частині визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та в частині про зобов`язання відповідачів повторно і відповідно до ст.ст.3, 8, 19, 58, 124 Конституції України розробити проект рішення про безоплатну передачу земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , площею 0,2768 га, за нормами визначеними ст.121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні та зобов`язати Київську міську раду розглянути відповідно до вимог ст.ст.3, 8, 19, 58, 124 Конституції України на найближчому пленарному засіданні розроблений Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) проект рішення про безоплатну передачу земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2768 га, за нормами визначеними ст.121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні та заяви з урахуванням ідеальних частин власників домоволодіння, та закрити провадження у справі у відповідній частині щодо зазначених позовних вимог.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задоволено частково.
Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задоволено частково.
Визнано протиправними дії Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) із розробки 30 липня 2015 року проекту рішення №ПР-7768 до справи А-21641.
Визнано протиправним та скасовано рішення Київської міської ради №100/2003 від 01 жовтня 2015 року.
Визнано протиправними дії Київської міської ради та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо застосування до заяв ОСОБА_1 від 25 листопада 2003 року, заяви ОСОБА_2 від 06 червня 2005 року вимог ст.79-1 ЗК України.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської ради (м.Київ, вул.Хрещатик, 36, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 22883141) та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (м.Київ, вул.Хрещатик, 32а, ідентифікаційний код в 26199097 26199097) з кожного на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 909,48 (дев`ятсот дев`ять грн. 48 коп.) (за розгляд справи в суді апеляційної інстанції) та 551,20 грн. (п`ятсот п`ятдесят одна грн. 20 коп.) (за розгляд справи в суді першої інстанції).
Зобов`язано Київську міську раду та Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) протягом тридцяти днів з дня отримання даної постанови подати звіт про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.02.2021 року у справі № 826/5426/16.
Не погодившись з судовим рішенням апеляційної інстанції, позивач направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить змінити сьомий абзац постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року у справі № 826/5426/16, скасувати її в частині стягнення судових витрат на користь ОСОБА_1 і прийняти в цій частині нове рішення, а також доповнити описов-мотивувальну частину постанови узагальненим викладом позиції третьої особи. 
Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Із системного аналізу наведених положень процесуального закону можна зробити висновок, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Тлумачення положень вказаних норм у їхньому взаємозв`язку дає змогу дійти висновку, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
При цьому, доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
При цьому касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише посилання на фактичні обставини справи, цитати нормативних актів із зазначенням, що судом ухвалено судове рішення з порушенням вимог чинного законодавства України, тому вони є незаконними, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень у розумінні статті 328 КАС України.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15.01.2020 № 460-IX, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.
Керуючись статтями 328, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
у х в а л и в :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року у справі № 826/5426/16 - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                          Т. Г. Стрелець