ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/864/20  Номер провадження 22-ц/814/1048/21	Головуючий у 1-й інстанції Потетій А. Г.  Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
       головуючого судді: Бондаревської С.М.
       суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк»
       на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 24 лютого 2021 року
       у справі за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживача банківських послуг, стягнення безпідставно списаних грошових коштів, – 
В С Т А Н О В И В :

У квітні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживача банківських послуг шляхом стягнення безпідставно списаних грошових коштів.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що 20 квітня 2018 року близько 15 год. на її мобільний номер телефону надійшло СМС-повідомлення про те, що з її карткового рахунку, який був відкритий в АТ «Укрсоцбанк» (номер платіжної картки НОМЕР_1 ) зняті грошові кошти в сумі 24 245 грн. 00 коп. Вказані грошові кошти були списані з карткового рахунку без її відома та розпорядження.
З метою встановлення підстав зняття грошових коштів та повідомлення про можливе вчинення шахрайських дій з боку невстановлених осіб, вона цього ж дня повідомила як працівників банку, так і органи поліції.
За даним фактом 21 квітня 2018 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України були внесені до Єдиного реєстру досудових розсліду-вань за №12018170040001235.
Окрім цього, 23 квітня 2018 року вона особисто звернулася до найближчого відділен-ня АТ «Укрсоцбанк», де їй повідомили, що зняті з її платіжної картки грошові кошти були перераховані на платіжну картку № НОМЕР_2 , яка видана в Публічному акціонерному товаристві «Укргазбанк» ЄДРПОУ: 23697280, юридична адреса: Україна, м Київ, Солом`ян-ський район, вул. Єреванська, 1.
Вказувала, що протиправними діями АТ «Укрсоцбанк» в частині списання з її рахунку грошових коштів, яке відбулося без її волевиявлення, та їх подальшого переказу на картковий рахунок третіх осіб, їй було заподіяно шкоду у розмірі 24 245 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.
Вважає, що нею були дотримані усі вимоги по збереженню конфіденційної інформації, платіжна картка, з якої було здійснено списання належних їй грошових коштів, нею не втрачалася, фізично знаходилася у неї на протязі всього часу. Нею відразу після виявлення факту несанкціонованого списання грошових коштів з її карткового рахунку, в той же день було повідомлено співробітників банку про спірну транзакцію, а тому вважає, що з цього часу, згідно положень Постанови Правління НБУ №705 від 05 листопада 2014 року, саме відповідач несе ризики збитків від вказаної вище платіжної операції.
Посилаючись на Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Закон України «Про захист прав споживачів», Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затверджене Постановою Правління НБУ від 05 листопада 2014 року №705, Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затверджену Постановою Національного банку України від 21 січня 2004 року №22, ст. ст. 1066, 1073 ЦК України, позивачка просила захистити порушені права споживача шляхом:
визнання дій Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» щодо безпідставного списання коштів з карткового рахунку № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , проти-правними; 
стягнення з Акціонерного товариства «Альфа-Банк», як правонаступника Акціонер-ного товариства «Укрсоцбанк», на користь ОСОБА_1 безпідставно списаних грошових коштів у розмірі 24 245 грн. 00 коп.
стягнення з Акціонерного товариства «Альфа-Банк», як правонаступника Акціонер-ного товариства «Укрсоцбанк», на користь ОСОБА_1 процентів за користування безпідставно списаними грошовими коштами у розмірі 7 934 грн. 14 коп.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 24 лютого 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Визнано дії Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» щодо безпідставного списання коштів з карткового рахунку № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , проти-правними. Стягнуто з Акціонерного товариства «Альфа-Банк», як правонаступника Акціо-нерного товариства «Укрсоцбанк», на користь ОСОБА_1 безпідставно списані грошові кошти у розмірі 24 245 грн. 00 коп.
У задоволенні позовних вимог про стягнення з АТ «Альфа-Банк», як правонаступника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_1 процентів за користуван-ня безпідставно списаними грошовими коштами у розмірі 7 934 грн. 14 коп. – відмовлено.

З даним судовим рішенням в частині задоволених позовних вимог не погодилось Акціонерне товариство «Альфа-Банк», оскарживши його в апеляційному порядку.
Вважає рішення суду першої інстанції в оскаржуваній його частині необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
В апеляційній скарзі вказувало, що відповідно до п. 1, 2 та 6, 7, 9 розділу VI Постанови Правління НБУ від 05 листопада 2014 року №705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» в редакції, що діяла на момент здійснення списання коштів з рахунку позивача, – користувач зобов`язаний використовувати електрон-ний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладе-ного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень.
Користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електрон-ний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним.
Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або пла-тіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користу-вачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електрон-ним платіжним засобом користувача несе банк.
Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.
Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Також відповідач посилався на те, що суд в оскаржуваному рішенні зазначає, що позивачем було дотримано всіх вимог про збереження конфіденційної інформації стосовно її платіжного засобу, платіжної картки, з якої було здійснено несанкціоноване списання коштів, і банком не доведено, що це сталося не з його вини, – але такі твердження не відповідають дійсності та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, які суд залишив поза увагою.
Так в позовній заяві сама позивачка вказувала, що за її заявою було відкрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №12018170040001235.
В рамках зазначеного кримінального провадження слідчим було здійснено дії щодо арешту незаконно списаних коштів, що були перераховані з рахунку позивача в АТ «Укр-соцбанк» на рахунок в АТ «Укргазбанк», для чого неодноразово звертався до Октябрського районного суду м. Полтави.
Ухвалами Октябрського районного суду міста Полтави у справі №554/3618/18 від 17 травня 2018 року (слідчий суддя Материнко М.О.) від 31 травня 2018 року (слідчий суддя Шевська О.І.) та від 11 вересня 2018 року (слідчий суддя Тімошенко Н.В.) клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на кошти на рахунку в АТ «Укргазбанк».
При цьому, під час розгляду даних заяв судом встановлено, що під час допиту в якості потерпілої ОСОБА 2 повідомила, що 20 квітня 2018 року близько 13.47 год. вона перебувала за місцем своєї роботи за адресою  АДРЕСА_1 , і в цей час їй на її мобільний телефон НОМЕР 1 прийшло СМС-повідомлення з номера мобільного телефону НОМЕР 2 про те, що її банківська картка буде заблокована, і терміново потрібно пройти авторизацію. Після цього вона зателефонувала на вказаний номер мобільного телефону, дзвінок був відхилений і після цього їй зателефонували з номера мобільного телефону НОМЕР 3, особа, яка телефонувала назвалася працівником банку тапопросила її назвати всі реквізити своєї банківської картки, що потерпіла і зробила. Після цього потерпілій на телефон прийшло СМС-повідомлення, про те, що з її рахунку зняті грошові кошти в сумі 24245,00 гривень. Про даний факт потерпіла повідомила поліцію, та працівників банку.
Отже позивач, всупереч зазначеним вище нормам Постанови НБУ №705 сама повідо-мила невідомій особі по телефону всі реквізити своєї платіжної картки, а до банку звернулась лише після отримання СМС-повідомлення про списання коштів з її рахунку. 
За таких обставин, враховуючи вищезазначені норми закону, банк не може нести відповідальності за недбалі дії самого власника платіжної карти. 
Свідчення, які надала позивач у кримінальному провадженні №12018170040001235 спростовують вину відповідача у здійсненні спірного переказу коштів.
Однак, не зважаючи на те, що під час розгляду справи представник позивача не заперечувала проти тієї обставини, що позивачка сама повідомила невідомій особі реквізити своєї платіжної картки, також ця обставина підтверджена вищезазначеними ухвалами Октябрського районного суду м. Полтави, – суд взагалі не надав правової оцінки цим дока-зам, дійшовши хибних висновків щодо протиправності дій та наявності вини банку, та як наслідок – до прийняття неправосудного рішення.
Вважає, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження протиправності банку в результаті якої було здійснено спірний переказ коштів, але суд, під час вирішення справи, не звернув на це уваги та взагалі не надав правової оцінки віктимним діям самого позивача, що й призвело до втрати нею коштів.
Суд не дослідив всі обставини справи у їх сукупності, проігнорував докази, надані банком, що підтверджують свідоме особисте розголошення інформації щодо реквізитів своєї платіжної картки позивачем невідомій особі; не звернув увагу на подання позивачем до суду завідомо неправдивих відомостей та приховування від суду фактів, що спростовують вину банку у втраті коштів, що в свою чергу, повністю виключає відповідальність банку.

На апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» свій відзив подала ОСОБА_1 , в якому, спростовуючи доводи апелянта, просила апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк», яку вважає безпідставною, залишити без задоволення, а рішення районного суду, як законне і обґрунто-ване – залишити без змін. 
При цьому посилалася на обставини аналогічні тим, що викладені нею в позовній заяві та вказувала, що суд першої інстанції вірно встановив, що позивач не вчиняла розпо-рядження та не надавала жодних доручень на проведення списання коштів з її карткового рахунку, також не вчиняла будь-які інші дії, що могли б призвести до списання грошових коштів з її рахунку, а тому жодних правових підстав для проведення вищевказаного списан-ня коштів відповідач не мав. 
Вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що нею не було порушено умови договору про обслуговування карткового рахунку, негайно повідомлено обслуговуючий банк про несанкціоноване списання грошових коштів з рахунку, подано заяву до правоохоронних органів про вчинення кримінального правопорушення, – знайшов своє підтвердження в судових засіданнях та є абсолютно обґрунтованим та законним, а твердження апелянта безпідставним.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 та ч. 1 ст. 369 ЦПК України, справа розглянута судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи доказами.
Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції вважав встановленим, що 20 квітня 2018 року близько 15-00 год. з карткового рахунку ОСОБА_1 , відкритого в АТ «Укрсоцбанк» (номер платіжної картки НОМЕР_1 ) були зняті грошові кошти в сумі 24 245 грн. Вказані грошові кошти були списані з карткового рахунку без її відома та дозволу. 
З метою встановлення підстав зняття грошових коштів та повідомлення про можливе вчинення шахрайських дій з боку невстановлених осіб позивач цього ж дня повідомила як працівників банку, так і органи поліції.
За даним фактом 21 квітня 2018 року відомості про кримінальне правопорушення, пе- редбачене ч. 1 ст. 190 КК України були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018170040001235.
Окрім цього, 23 квітня 2018 року позивач особисто звернулася до найближчого відділення АТ «Укрсоцбанк», де їй повідомили, що зняті з платіжної картки грошові кошти були перераховані на платіжну картку № НОМЕР_3 , яка видана в Публічному акціонерному товаристві «Укргазбанк» ЄДРПОУ: 23697280, юридична адреса: Україна, м Київ, Солом`янський район, вул. Єреванська, 1. 
Правонаступником всіх прав та обов`язків Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», код ЄДРПОУ: 23494714, місцезнаходження: 03150, м.Київ, Голосіївський район, вулиця Велика Васильківська, будинок 100.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив із того, що позивачем не надавалося жодних доручень на проведення списання коштів з її карткового рахунку, а тому жодних правових підстав для проведення вищевказаного списання коштів відповідач не мав.
В той же час, відповідно до п. п. 1, 2 розділу IV постанови Правління НБУ від 05.11.2014 року №705, користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень.
Емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІНу або Іншої інформації, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу.
Згідно пункту 5 розділу IV Постанови № 705, користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем.
Пунктом 6 розділу IV Постанови №705 встановлено, що користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.
Відповідно до п. 8 та п. 9 Розділу VI Постанови НБУ №705 від 05.11.2014 року «Про здійснення операцій з використання електронних платіжних засобів»: «Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.
Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електро-нний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незакон-ного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Згідно зі ст. 7 та п. 38.1 і 38.4 ст. 38 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», режим обслуговування клієнта банків полягає у зберіганні коштів, здій-сненні розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів та створенні системи захисту інформації, яка повинна забезпечувати безперервний захист інформації щодо переказу коштів на усіх етапах її формування, обробки, передачі та зберігання.
Відповідно до п. 18.3 статті 18 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» при прийманні електронних документів на переказ має бути дотримана відповідна процедура перевірки електронного цифрового підпису, що дає можливість пересвідчитися у цілісності та достовірності електронного документу. У разі недотримання зазначених вимог, банк або інша установа - член платіжної системи, несуть відповідальність за шкоду, заподіяну суб`єктам переказу.
Аналізуючи наведені вище норми, районний суд вказав, що крім функцій розрахунково-касового обслуговування клієнта, банк також виконує й функцію зберігання його грошових коштів, які перебували на поточному рахунку, і несе відповідальність за безпеку власної платіжної системи, а значить і грошових коштів.
При цьому суд вважав доведеним, що відповідач не забезпечив дотримання вимог законодавства та не виконав зобов`язань перед позивачем, як володільцем банківського рахунку, дійшовши, з посиланням на норми ст. 1213 ЦК України, висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання дій Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» щодо безпідставного списання коштів з карткового рахунку № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , – протиправними, а також стягнення з Акціонерного товариства «Альфа-Банк», як право-наступника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», на користь ОСОБА_1 безпідставно списаних грошових коштів у розмірі 24 245 грн. 00 коп.
В свою чергу доводи позивача про те, що вона не порушувала умови договору про обслуговування карткового рахунку, негайно повідомила обслуговуючий банк про несанкці-оноване списання грошових коштів з його рахунку, звернулася до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, – суд визнав такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язу-ється приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Відповідно до ч. 1 ст. 1071 ЦК України банк може списувати кошти з рахунка на підставі розпорядження клієнта.
За нормами ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначаються загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі - платіжні системи) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб`єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами.
Згідно пункту 1.27 статті 1 Закону платіжна картка – електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.
Відповідно до ч. 3 ст. 6 цього Закону порядок відкриття банками рахунків та їх режи-ми визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом – власником рахунка.
Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами, що 20 квітня 2018 року близько 15-00 год. з карткового рахунку ОСОБА_1 , відкритого в АТ «Укрсоцбанк» (номер платіжної картки НОМЕР_1 ) були зняті грошові кошти в сумі 24 245 грн. Вказані грошові кошти були списані з карткового рахунку без її дозволу. 
З метою встановлення підстав зняття грошових коштів та повідомлення про можливе вчинення шахрайських дій з боку невстановлених осіб позивачка цього ж дня повідомила працівників банку та органи поліції.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач в позовній заяві посилалася на те, що списання коштів з її рахунку відбулося без її розпорядження, тобто неправомірно, а отже дії АТ «Укрсоцбанк» в частині списання з її рахунку грошових коштів, яке відбулося без її волевиявлення, та їх подальшого переказу на картковий рахунок третіх осіб, є протиправ-ними, внаслідок яких їй було заподіяно шкоду у розмірі 24 245 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Вирішуючи спір по суті та задовольняючи зазначені позовні вимоги, районний суд виходив з того, що позивачем було дотримано всіх вимог про збереження конфіденційної інформації стосовно її платіжного засобу, платіжної картки, з якої було здійснено несанкціоноване списання коштів, і банком не доведено, що це сталося не з його вини.
Однак, такі висновки суду не відповідають фактичним обставинам, з огляду на наступне.
Так, за приписами п. 1, 2 та 6, 7, 9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року №705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», – користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодав-ства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання елек-тронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень.
Користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам елек-тронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним.
Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або пла-тіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення кори-стувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за елект-ронним платіжним засобом користувача несе банк.
Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.
Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
В той же час, як вбачається зі змісту позовної заяви та підтверджено сторонами в суді першої інстанції, за заявою ОСОБА_1 , поданою до органів поліції щодо несанкціоно-ваного зняття з її карткового рахунку грошових коштів, – 21 квітня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України за №12018170040001235.
В рамках зазначеного кримінального провадження слідчим було здійснено дії щодо арешту незаконно списаних коштів, що були перераховані з рахунку позивача в АТ «Укр-соцбанк» на рахунок в АТ «Укргазбанк», для чого неодноразово звертався до Октябрського районного суду м. Полтави.
Ухвалами Октябрського районного суду м.Полтави у справі №554/3618/18 від 17 трав-ня 2018 року, від 31 травня 2018 року та від 11 вересня 2018 року клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на кошти на рахунку в АТ «Укргазбанк». З зазначених ухвал суду вбачається, що під час розгляду поданих заяв судом встановлено, що під час допиту в якості потерпілої позивач повідомила, що 20 квітня 2018 року близько 13.47 год. вона перебувала за місцем своєї роботи за адресою АДРЕСА_1 , і в цей час їй на її мобільний телефон прийшло СМС-повідомлення з номера мобільного телефону НОМЕР 2 про те, що її банківська картка буде заблокована, і терміново потрібно пройти авторизацію. Після цього вона зателефонувала на вказаний номер мобільного телефону, дзвінок був відхилений і після цього їй зателефонували з номера мобільного телефону НОМЕР 3, особа, яка телефонувала назвалася працівником банку та попросила її назвати всі реквізити своєї банківської картки, що потерпіла і зробила. Після цього потерпілій на телефон прийшло СМС-повідомлення, про те, що з її рахунку зняті грошові кошти в сумі 24 245 грн. Про даний факт потерпіла повідомила поліцію та працівників банку.

Таким чином, з наведеного слідує, що позивач, всупереч вищезазначеним нормам По-ложення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх вико-ристанням, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 05 ли-стопада 2014 року №705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів»,  повідомила невідомій особі по телефону всі реквізити своєї платіжної картки, а до банку звернулась лише після отримання СМС-повідомлення про списання коштів з її рахунку. 
Під час розгляду даної справи в суді першої інстанції, представник позивача також пояснила, що саме за вказаних обставин позивач сама повідомила невідомій особі реквізити своєї платіжної картки, що підтверджується технічним записом судового засідання від 24 лютого 2021 року.
За встановлених обставин, з огляду на вищезазначені норми закону, підстави відпові-дальності банку за недбалі дії самого власника платіжної карти – відсутні.
Проте суд першої інстанції не надав правової оцінки наведеним обставинам, дійшовши помилкового висновку щодо наявності вини банку. 
В той же час позивачем не надано жодного доказу на підтвердження протиправності дій банку, внаслідок якої було здійснено спірний переказ коштів. 
Натомість свідоме особисте розголошення позивачем невідомій особі інформації щодо реквізитів своєї платіжної картки, – спростовують вину відповідача у втраті коштів, що в свою чергу, виключає підстави відповідальності банку. 
Крім того, районний суд помилково послався на п. 18.3 статті 18 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», оскільки дана стаття регламентує порядок використання електронного підпису для засвідчення електронного документа на переказ. 
В свою чергу документом на переказ є – електронний або паперовий документ, що використовується суб`єктами переказу, їх клієнтами, або іншими установами – учасниками платіжної системи для передачі доручень на переказ коштів (п. 1.6 статті 1 Закону), тоді як в даному випадку переказ коштів було здійснено не з використанням документу на переказ, а з використанням електронного платіжного засобу (електронний платіжний засіб – платіжний інструмент, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ (п. 1.14 статті 1 Закону).
Також судом помилково до даних правовідносин застосовано норми ст. 1213 ЦК України, оскільки в даному випадку відсутній факт набуття банком списаних з рахунку позивача коштів.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав, передбачених п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, для скасування рішення суду в частині задоволених позовних вимог, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову з наведених вище підстав.
Відповідно ст. 141 ЦПК України, скасуванню підлягає також рішення суду в частині стягнення з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь держави судового збору у розмірі 2 376 грн. 73 коп., який належить віднести за рахунок держави.
Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з АТ «Альфа-Банк» процентів за користування безпідставно списаними грошо-вими коштами жодною зі сторін не оскаржується, а відтак не є предметом апеляційного розгляду. 
За нормами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропор-ційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на те, що апеляційним судом задоволено апеляційну скаргу відповідача – АТ «Альфа-Банк», а позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судових витрат, – понесені відповідачем судові витрати у зв`язку зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3 565 грн. 10 коп., згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, належить компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 367, 374, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, –
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» – задовольнити. 

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 24 лютого 2021 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 та в частині стягнення з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь держави судового збору у розмірі 2 376 грн. 73 коп. – скасувати. Ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дій Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» щодо безпідставного списання коштів з карткового рахунку № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , протиправними та стягнення з Акціонерного товариства «Альфа-Банк», як правонаступника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно списаних грошових коштів у розмірі 24 245 грн. 00 коп. – відмовити. 

Судові витрати за сплату судового збору в частині незадоволених позовних вимог у розмірі 2 376 грн. 73 коп. – віднести за рахунок держави.

В іншій частині рішення суду – залишити без змін.

Судові витрати, понесені Акціонерним товариством «Альфа-Банк» у зв`язку зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3 565 грн. 10 коп. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:          Бондаревська С.М.

Судді:                  Пилипчук Л.І.

Чумак О.В.