П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

        21 травня 2021 року                                                                                                  місто Київ 
 
Єдиний унікальний номер справи 761/2758/20
Номер провадження  22-ц/824/7052/2021
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача -  Вербової І.М.,  суддів Головачова Я. В., Шахової О. В., 
 
розглянувши в порядку письмового провадженняв місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЕФ Група Компаній» в особі представництва без права юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЕФ Група Компаній» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 січня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Фролової І. В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЕФ Група Компаній» в особі представництва без права юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЕФ Група Компаній» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, 
в с т а н о в и в :
 
У  січні 2020 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЕФ Група Компаній» в особі представництва без права юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЕФ Група Компаній» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням позачергових загальних зборів засновників ТОВ «АТЕФ Група Компаній» № 1/4/П від 04 грудня 2017 року на території України в місті Києві створено Представництво ТОВ «АТЕФ Група Компаній» директором якого призначено ОСОБА_1 
 
Наказом Голови Правління ТОВ «АТЕФ Група Компаній» № АТЕF-149 від 09 липня 2019 року ОСОБА_1 звільнено із займаної посади на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України. 
 
Згідно довідки Представництва ТОВ «АТЕФ Група Компаній» від 30 липня 2019 року позивачу нарахована, але не виплачена заробітна плата, яка на день звільнення склала 160 079 грн. 74 коп.
 
Судовим наказом від 16 жовтня 2019 року виданого Шевченківським районним судом міста Києва, стягнуто з ТОВ «АТЕФ Група Компаній» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 160 079 грн. 74 коп. 
 
Постановою приватного виконавця від 27 грудня 2019 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного судового наказу.
 
Постановою приватного виконавця від 11 січня 2020 року закінчено виконавче провадження по примусовому виконанню судового наказу у зв`язку з фактичним його виконанням. 
 
Позивач зазначає, що оскільки затримка виплати з боку відповідача належних звільненому працівникові сум складає 5 місяців 11 днів, відповідач повинен сплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в розмірі 86 842 грн. 26 коп. 
 
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 27 січня 2021 року (а.с. 63-66) позовну заяву  ОСОБА_1 , задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЕФ Група Компаній» в особі «Представництво «ТОВ «АТЕФ Група Компаній» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в розмірі 86 842 грн. 26 коп. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЕФ Група Компаній» в особі «Представництво «ТОВ «АТЕФ Група Компаній» на користь держави судовий збір у розмірі 868 грн. 42 коп. 
 
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду, 11 березня 2020 року ТОВ «АТЕФ Група Компаній» в особі представництва без права юридичної особи ТОВ «АТЕФ Група Компаній» подало апеляційну скаргу у якій, посилаючись на невідповідність оскаржуваного рішення нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, просило рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 січня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за період з 04 грудня 2019 року по 11 січня 2020 року у розмірі 19 879 грн. 55 коп.
 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у період з 01 червня 2018 року по 30 липня 2019 року ОСОБА_1 займав посаду директора Представництва, та як керівник, мав здійснювати нарахування всіх належних собі сум та провести повний розрахунок не пізніше останнього робочого дня. 
 
Так, ОСОБА_1 в останній робочий день здійснив нарахування всіх належних йому сум, проте з невідомих причин, не провів відповідний розрахунок. 
 
Скаржник зазначає, що звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав юридичну адресу відповідача, яка не відповідає дійсності. Крім того, в позовній заяві не зазначені банківські реквізити для можливості здійснення перерахування заборгованості. 
 
Скаржник зазначає, що заяву про добровільне погашення заборгованості, де містилась інформація про банківські реквізити, зокрема, ОСОБА_1 , було отримано скаржником лише 04 грудня 2019 року, а 11 січня 2020 року вказана заборгованість була погашена. 
 
Враховуючи вищенаведене, скаржник вважає обґрунтовані вимоги позивача щодо не проведення розрахунку при звільненні за період з 04 грудня 2019 року по 11 січня 2020 року.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 березня 2021 року, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.
 
Відзиву подано не було.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 березня 2021 року закінчено проведення підготовчих дій, призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення осіб, які брали участь у справі.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення  в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
 
Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що кількість днів прострочення здійснення розрахунку з позивачем при звільненні становить 161 день (з 01 серпня 2019 року по 11 січня 2020 року), а відтак, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за вказаний період становить 86 842 грн. 26 коп. (161 х 840 грн. 58 коп.).
 
Колегія суддів не погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Судом встановлено, що протоколом  № 1/4/П позачергових загальних зборів засновників ТОВ «АТЕФ Група компаній» від 04 грудня 2017 року на території України в місті Києві створено Представництво ТОВ «АТЕФ Група компаній», керівником якого призначено ОСОБА_1 (а.с. 06, 07).
 
Наказом голови Правління ТОВ «АТЕФ Група компаній» № ATEF-149 від 09 липня 2019 року ОСОБА_1 звільнено з посади директора Представництва ТОВ «АТЕФ Група компаній» у зв`язку з припиненням повноважень посадової особи (а.с. 08).
 
Із довідки Представництва ТОВ «АТЕФ Група компаній» від 30 липня 2019 року вбачається, що за період з 01 травня по 30 липня 2019 року ОСОБА_1 нарахована та не виплачена заробітна плата у сумі 160 079 грн. 74 коп. (а.с. 09).
 
Судовим наказом від 16 жовтня 2019 року, виданим Шевченківським районним судом міста Києва, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЕФ Група Компаній» в особі представництва без права юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЕФ Група Компаній» на користь ОСОБА_1 нарахованої, але невиплаченої заробітної плати в розмірі 160 079 грн. 74 коп. (а.с. 10).
 
04 грудня 2019 року ОСОБА_2 в інтересах, зокрема, ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «АТЕФ Група Компаній» в особі представництва без права юридичної особи ТОВ «АТЕФ Група Компаній» із заявою про добровільне погашення заборгованості (а.с. 40-43).
 
Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва від 27 грудня 2019 року відкрито виконавче провадження № 60941314 з примусового виконання вищевказаного судового наказу (а.с. 11)
 
Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва від 11 січня 2021 року виконавче провадження № 60941314 закінчено у зв`язку з фактичним виконанням судового наказу (а.с. 12).
 
Так, статтею  43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
 
Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
 
Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
 
Згідно зі статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
 
Відповідно до частини першої статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
 
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника.
 
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. 
 
З матеріалів справи вбачається, що наказом голови Правління ТОВ «АТЕФ Група компаній» № ATEF-149 від 09 липня 2019 року ОСОБА_1 звільнено з посади директора Представництва ТОВ «АТЕФ Група компаній» у зв`язку з припиненням повноважень посадової особи з 01 серпня 2019 року. Зобов`язано директора представництва «АТЕФ Група компаній» Азізова Р. А. провести остаточний розрахунок з працівниками. Контроль за виконанням вказаного наказу покладено на головного менеджера ООО «АТЕФ Група компаній» ОСОБА_3 о.
 
ОСОБА_1 , було здійснено нарахування сум, належних йому до виплати, проте розрахунок при звільненні з останнім проведено не було.
 
04 грудня 2019 року ОСОБА_2 в інтересах, зокрема, ОСОБА_1 , звернувся до відповідача із заявою про добровільне погашення заборгованості, в тому числі, й по нарахованій та не виплаченій заробітній платі, в якій зазначив інформацію по банківським реквізитам ОСОБА_1 .
 
Вказана заява була отримана відповідачем 04 грудня 2019 року, проте остаточний розрахунок після звільнення з позивачем було проведено лише 11 січня 2020 року.
 
Так, оскільки на ОСОБА_1 було покладено обов`язок по проведенню остаточного розрахунку з працівниками, в тому числі і з собою, як працівником Представництва, проте нарахувавши всі належні собі суми до виплати, останній не провів повний розрахунок з собою, а із заявою про добровільне погашення заборгованості ОСОБА_1 звернувся лише 04 грудня 2019 року, то колегія суддів вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо непроведення з ним розрахунку при звільненні за період з 04 грудня 2019 року по 11 січня 2020 року, що становить 38 днів.
 
Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні позивача становить 19 879 грн. 55 коп. ((16 217 грн. 53 коп. / 31 день) х 38 днів)). 
 
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, оскаржуване рішення не можна назвати в повній мірі законним та обґрунтованим в розумінні ст.  263 ЦПК України, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.
 
Відповідно до приписів ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,- 
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЕФ Група Компаній» в особі представництва без права юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЕФ Група Компаній» - задовольнити.
 
Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 січня 2021 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення, наступного змісту.
 
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЕФ Група Компаній» в особі представництва без права юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЕФ Група Компаній» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, задовольнити частково.
 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЕФ Група Компаній» в особі «Представництво «ТОВ «АТЕФ Група Компаній» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в розмірі 19 879 грн. 55 коп.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя-доповідач:                                                                           І.М. Вербова

Судді:                                                                                                           Я. В. Головачов 

                                                                                                                   О. В. Шахова