ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" травня 2021 р.           Справа№ 910/13387/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Куксова В.В.
суддів:            Шаптали  Є.Ю. 
          Тищенко А.І. 
 
при секретарі        Пнюшкову В.Г.

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 19.05.2021.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "МГ Автомотів"
на рішення Господарського суду міста Києва 
від 10.12.2020 
у справі №910/13387/20 (суддя Гумега О.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МГ Автомотів"
до 1) Державної екологічної інспекції України 
    2) Державної екологічної інспекції Центрального округу 
    3) Державної казначейської служби України
про стягнення 364 684,94 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МГ Автомотів" (далі - позивач, скаржник) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Держави Україна в особі: Державної екологічної інспекції (далі - відповідач-1), Державної екологічної інспекції Центрального округу (далі - відповідач-2), Державної казначейської служби України (далі - відповідач-3) з вимогами про стягнення з державного бюджету України на користь ТОВ "МГ Автомотів" 364 684,94 грн. шкоди (збитків), заподіяної внаслідок протиправної бездіяльності органом державної влади.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч вимогам чинного законодавства України не було здійснено державного екологічного контролю вантажу мастил (олив) протягом 2-х діб після отримання відповідної заявки позивача, внаслідок чого позивачу завдано матеріальної шкоди (збитків у сумі 364 684,74 грн.).
Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.12.2020 у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "МГ Автомотів" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2020 у справі №910/13387/20 скасувати, ухвалити постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що оскаржуване рішення є безпідставним, необґрунтованим та винесеним в наслідок неправильного установлення обставин, які мають значення для справи, а також неправильного застосування норм матеріального та процесуального права. 
Зокрема скаржник зазначає, що останній звернувся за захистом своїх порушених прав у межах строку, що визначений чинним законодавством України.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МГ Автомотів" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2020 у справі №910/13387/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Куксова В.В., суддів Агрикової О.В., Кравчука Г.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.01.2021 відкладено вирішення питання щодо апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "МГ Автомотів" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2020 у справі №910/13387/20 до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду. Витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/13387/20.
27.01.2021 від Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/13387/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МГ Автомотів" до Держави Україна в особі: Державної екологічної інспекції України, Державної екологічної інспекції Центрального округу, Державної казначейської служби України, про стягнення 364 684,94 грн.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.02.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "МГ Автомотів" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2020 у справі №910/13387/20. Призначено справу до розгляду на 10.03.2021.
26.01.2021 від відповідача-1 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2020 у справі №910/13387/20 залишити без змін. 
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2021 у зв`язку з перебуванням судді Кравчука  Г.А., у роботі чергового з`їзду суддів України та перебуванням судді Агрикової О.В. у відпустці з 09.03.2021 - 22.03.2021, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/13387/20.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.03.2021 для розгляду справи №910/13387/20 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Куксов В.В., судді: Шаптала Є.Ю., Яковлєв М.Л.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МГ Автомотів" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2020 у справі №910/13387/20 прийнято до провадження у визначеному складі суддів: головуючого судді Куксова В.В., судді: Яковлєва М.Л., Шаптали Є.Ю.
10.03.2021 від відповідача-1 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшли додаткові письмові пояснення. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2021 відкладено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "МГ Автомотів" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2020 у справі №910/13387/20 на 12.05.2021
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 у зв`язку перебуванням судді Яковлєва  М.Л. у відпустці, який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/13387/20.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2021 для розгляду справи №910/13387/20 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Куксов  В.В., судді: Шаптала Є.Ю., Тищенко А.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МГ Автомотів" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2020 у справі №910/13387/20 прийнято до провадження у визначеному складі суддів: головуючого судді Куксова В.В., судді: Шаптала Є.Ю., Тищенко А.І. Призначено справу до розгляду на 19.05.2021.
18.05.2021 від відповідача-1 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
В судовому засіданні 19.05.2021 представник позивача підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, та просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2020 у справі №910/13387/20 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Відповідачі в судове засідання 19.05.2021 не з`явилися. 
У своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Суд апеляційної інстанції враховує також правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.
Згідно з ч. 2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (пункти 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). 
Оскільки явка учасників апеляційного провадження в судові засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими їм процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції вирішив розглядати дану справу за відсутності відповідачів та їх повноважених представників за наявними у справі матеріалами, у зв`язку із чим клопотання відповідача-1 задоволенню не підлягає.
В судовому засіданні 19.05.2021 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.
У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено судовою колегією, на виконання умов зовнішньоекономічного контракту №СМ-12/01100/262/Д від 17.12.2012 та додатків до нього, укладених між ТОВ "МГ Автомотів" та ТОВ "Газпромнефть-СМ" (а.с.50-71 т.1), останнім на адресу позивача було здійснено поставку товарів - мастильних матеріалів, що підтверджується рахунками-фактурами та товарно-транспортними накладними.
25.07.2013 з метою розмитнення вантажу - мастильних матеріалів, ТОВ "МГ Автомотів" звернулося до Державної екологічної інспекції у Полтавській області з відповідними заявами на проведення екологічного контролю вантажу (заяви б/н від 25.07.2013, №274 від 05.08.2013, №275 від 05.08.2013, №276 від 05.08.2013, №279 від 06.08.2013, №280 від 06.08.2013, №281 від 06.08.2013, №282 від 06.08.2013) з доданням до них визначеного Порядком збирання, видалення, знешкодження та утилізації відпрацьованих мастил (олив), затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України № 1221 від 17.12.2012, переліку документів
Листом від 21.08.2013 №3119/01-14/04-17 Державна екологічна інспекція у Полтавській області повідомила позивача про неможливість завершення державного екологічного контролю з підстав відсутності у спеціалізованого підприємства ПП "Спецекологія" компетенції щодо видалення та знешкодження відпрацьованих мастил (олив) (обставини, встановлені судовими рішеннями у справі №816/4936/13-а та №917/272/18).
Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.08.2013 у справі №816/4936/13-а за позовом ТОВ "МГ Автомотів" до Державної екологічної інспекції у Полтавській області, третя особа: Приватне підприємство "Спецекологія", про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, залишеною без змін ухвалами Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013 та Вищого адміністративного суду України від 02.07.2014, позовні вимоги задоволено частково; визнано бездіяльність Державної екологічної інспекції у Полтавській області протиправною стосовно не проведення екологічного контролю; зобов`язано Державну екологічну інспекцію у Полтавській області здійснити дії щодо завершення державного екологічного контролю вантажу мастил (олив), який належить Товариству з обмеженою відповідальністю "МГ Автомотів", відповідно до заяв від 25 липня 2013 року б/н, від 25 липня 2013 року б/н, від 05 серпня 2013 року № 274, від 05 серпня 2013 року № 275, від 05 серпня 2013 року № 276, від 06 серпня 2013 року № 279, від 06 серпня 2013 року № 280, від 06 серпня 2013 року № 281, від 06 серпня 2013 року № 282 з урахуванням положень "Прядку збирання, видалення, знешкодження та утилізації відпрацьованих мастил (олив)", затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2012 року № 1221, та наданих Договорів про виконання робіт з організації збирання, видалення, знешкодження та утилізації відпрацьованих мастил (олив) № 3/ПЛ від 22 липня 2013 року.
18.11.2013 та 19.11.2013 Державною екологічною інспекцією у Полтавській області завершено державний екологічний контроль вантажу мастил (олив), відповідно до заяв позивача б/н від 25.07.2013, №274 від 05.08.2013, №275 від 05.08.2013, №276 від 05.08.2013, №279 від 06.08.2013, №280 від 06.08.2013, №281 від 06.08.2013 та №282 від 06.08.2013.
07.08.2014 ТОВ "МГ Автомотів" звернулося до Управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Полтавській області із заявою від 06.08.2014 про вчинені кримінальні правопорушення, відповідно до якої вказував на завдання йому матеріальних збитків внаслідок протиправної бездіяльність Державної екологічної інспекції у Полтавській області стосовно не проведення екологічного контролю вантажу мастил (олив), а тому просив розпочати за цією заявою кримінальне провадження у формі досудового слідства стосовно службових осіб Державної екологічної інспекції у Полтавській області за фактом вчинення ними кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.  206  ,356,  364,  382 КК України. За вказаною заявою було розпочато кримінальне провадження, внесене 07.08.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12014170000000345.
Постановою слідчого СУ УМВС України в Полтавській області від 06.08.2015 було призначено судову економічну експертизу по матеріалам досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12014170000000345 від 07.08.2014 за наслідками проведення якої Полтавським відділенням Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України було складено висновок №775 від 27.10.2015 судової економічної експертизи по кримінальному провадженню №12014170000000345, згідно якого, відповідаючи на поставлені перед експертами питання, визначено, що: з урахуванням умов, викладених в постанові про призначення судової економічної експертизи від 06.08.2015 та якщо в ході досудового слідства остаточно встановлено, що проведення екологічного контролю повинно бути проведено на протязі 2 діб після отримання заявки, то розрахунок ТОВ "МГ Автомотів", наведений у додатку до заяви від 06.08.2014 "Довідка про завдані матеріальні збитки", документально підтверджується в частині додатково понесених витрат при здійсненні екологічного контролю в сумі 369 886,74 грн.; з врахуванням положень Порядку взаємодії між органами державної контрольно-ревізійної служби та органами прокуратури, внутрішніх справ і служби безпеки України від 19.10.2006 №346/1025/685/53 та виходячи з того, що в наданих матеріалах справи відсутні дані щодо подальшої реалізації імпортованих мастильних матеріалів з подальшим отриманням доходу (збитку), встановити, що додатково понесені витрати, які визначені при дослідженні першого питання, призвели до матеріальної шкоди (збитків) нанесених товариству "МГ Автомотів", неможливо.
04.05.2016 на підставі постанови старшого слідчого СУ ГУ НП в Полтавській області від 15.03.2016 про призначення судової економічної експертизи по матеріалам досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12014170000000345 від 07.08.2014 Полтавським відділенням Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України було складено висновок №406 судової економічної експертизи по кримінальному провадженню №12014170000000345, згідно якого, відповідаючи на поставлене перед експертами питання, визначено, що з врахуванням положень Порядку взаємодії між органами державної контрольно-ревізійної служби та органами прокуратури, внутрішніх справ і служби безпеки України від 19.10.2006 №346/1025/685/53 та з урахуванням висновків судово-економічної експертизи №775 від 27.10.2015 і наданих документів щодо подальшої реалізації імпортованих мастильних матеріалів, розрахунок матеріальної шкоди (збитків), завданих ТОВ "МГ Автомотів", документально підтверджується в сумі 364 684,95 грн., ТОВ "МГ Автомотів" завдано матеріальної шкоди (збитків) на зазначену суму.
На підставі заяви ТОВ "МГ Автомотів" №21 від 20.02.2017 Полтавським відділенням Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України 20.03.2017 було складено висновок №276 експертного економічного дослідження по листу №21 від 20.02.2017, згідно якого, відповідаючи на поставлене перед експертами питання, визначено, що на підставі наданих документів щодо подальшої реалізації імпортованих мастильних матеріалів, з врахуванням положень Порядку взаємодії між органами державної контрольно-ревізійної служби та органами прокуратури, внутрішніх справ і служби безпеки України від 19.10.2006 №346/1025/685/53 та з урахуванням тієї обставини, що державний екологічний контроль імпортованих мастил (олив) повинен бути проведений протягом 2-х діб після отримання відповідної заявки, розрахунок суми матеріальної шкоди (збитків), що завдана ТОВ "МГ Автомотів", наведений у довідці про завдані матеріальні збитки від 20.02.2017, документально підтверджується в сумі 364 684,94 грн. 
На підставі викладених обставин позивач зазначає про те, що внаслідок протиправної бездіяльності Державної екологічної інспекції у Полтавській області йому було завдано матеріальної шкоди (збитків) на суму 364 684,94 грн., у зв`язку з чим і вказує на наявність правових підстав для відшкодування їх Державою України.
Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МГ Автомотів", колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.
У  статті 56 Конституції України  унормовано, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Відповідно до  статті 11 Цивільного кодексу України  підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Пунктом 8 частини другої  статті 16 Цивільного кодексу України  встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до  статті 22 Цивільного кодексу України  особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками згідно з частиною другою цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
За загальними положеннями, наведеними у  статті 1166 цього Кодексу, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно із ч. 1  ст. 1173 Цивільного кодексу України  шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
Відповідно до  ст. 1174 Цивільного кодексу України  шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.
Наведені норми статей  1173,  1174 Цивільного кодексу України  є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, ці норми не заперечують обов`язкової наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.
Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у виді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статей  1173,  1174 Цивільного кодексу України.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №920/715/17 та постановах Верховного Суду від 17.10.2019 у справі №908/2202/18, від 02.03.2020 у справі №910/434/19, від 09.04.2020 у справі №908/690/19 та від 12.08.2020 у справі №910/15883/14.
Відповідно до частини другої статті  2, частини першої статті  170 Цивільного кодексу України  учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.
Держава бере участь у справі як відповідач через відповідні органи державної влади, зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду.
Дії (бездіяльність) відповідного органу (у цьому випадку Державної екологічної інспекції у Полтавській області), внаслідок яких (якої) було завдано шкоди, є основним предметом доказування та, відповідно, встановлення у цій справі, оскільки відсутність такого елемента делікту свідчить про відсутність інших складових цієї правової конструкції та про відсутність самого заподіяння шкоди як юридичного факту, внаслідок якого виникають цивільні права та обов`язки (стаття 11 Цивільного кодексу України).
В даному випадку, позивач вказує, що Державною екологічною інспекцією у Полтавській області було допущену протиправну бездіяльність у проведенні екологічного контролю спірного вантажу ТОВ "МГ Автомотів" протягом серпня-листопада 2013 року, що зумовило понесення ним збитків, пов`язаних із зберіганням такого вантажу у наведений період та фінансовими витратами, що могли бути покриті за наслідками його реалізації при своєчасно проведеному екологічному контролі.
Однак, заперечуючи проти такого позову відповідачами 1 та 2 вказується на те, що надані позивачем для проведення екологічного контролю документи не відповідали вимогам Порядку збирання, видалення, знешкодження та утилізації відпрацьованих мастил (олив), затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України № 1221 від 17.12.2012, а саме: затримка із здійснення державного екологічного контролю спірного вантажу мастил (олив) була зумовлена встановленням відсутності компетенції у спеціалізованого підприємства ПП "Спецекологія" щодо видалення та знешкодження відпрацьованих мастил (олив), що унеможливлювало завершення здійснення державного екологічного контролю вантажу імпортера.
В той же час, постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.08.2013 у справі №816/4936/13-а за позовом ТОВ "МГ Автомотів" до Державної екологічної інспекції у Полтавській області, третя особа: Приватне підприємство "Спецекологія", про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, залишеною без змін ухвалами Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013 та Вищого адміністративного суду України від 02.07.2014, позовні вимоги задоволено частково; визнано бездіяльність Державної екологічної інспекції у Полтавській області протиправною стосовно не проведення екологічного контролю; зобов`язано Державну екологічну інспекцію у Полтавській області здійснити дії щодо завершення державного екологічного контролю вантажу мастил (олив), який належить Товариству з обмеженою відповідальністю "МГ Автомотів", відповідно до заяв від 25 липня 2013 року б/н, від 25 липня 2013 року б/н, від 05 серпня 2013 року № 274, від 05 серпня 2013 року № 275, від 05 серпня 2013 року № 276, від 06 серпня 2013 року № 279, від 06 серпня 2013 року № 280, від 06 серпня 2013 року № 281, від 06 серпня 2013 року № 282 з урахуванням положень "Прядку збирання, видалення, знешкодження та утилізації відпрацьованих мастил (олив)", затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2012 року № 1221, та наданих Договорів про виконання робіт з організації збирання, видалення, знешкодження та утилізації відпрацьованих мастил (олив) № 3/ПЛ від 22 липня 2013 року.
Наведене рішення суду було мотивоване, зокрема, тим, що доводи контролюючого органа про неможливість завершення державного екологічного контролю з підстав відсутності в ПП "Спецекологія" ліцензії на здійснення операцій з видалення та знешкодження відпрацьованих мастил є необґрунтованими.
Отже, судовим рішенням в адміністративній справі, яке набрало законної сили, встановлено неправомірність затримки контролюючим органом здійснення державного екологічного контролю спірного вантажу мастил (олив) з посиланням на відсутність компетенції (ліцензії) у спеціалізованого підприємства ПП "Спецекологія" щодо видалення та знешкодження відпрацьованих мастил (олив), у зв`язку з чим визнано протиправною бездіяльність Державної екологічної інспекції у Полтавській області стосовно не проведення екологічного контролю спірного вантажу ТОВ "МГ Автомотів".
У відповідності до  статті 8 Конституції України  в Україні визнається і діє принцип верховенства права.  Конституція України  має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі  Конституції України  і повинні відповідати їй. Норми  Конституції України  є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі  Конституції України  гарантується.
Відповідно до пункту 9 частини 2  статті 129 Конституції України  однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.
Частиною 1 статті  1291  Конституції України  встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Згідно з ч. 2  ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"  судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.
Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі. Судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.
Таким чином, оскільки постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 28.08.2013 у справі №816/4936/13-а набрала законної сили, то встановлені нею обставини мають преюдиційне значення та не підлягають повторному доведенню.
До того ж, згідно із  статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"  встановлено, що суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Із рішень Європейського суду з прав людини вбачається, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Совтрансавто-Холдинг" проти України", "Україна-Тюмень" проти України".
У справі "Желтяков проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (аналогічна позиція викладена у рішеннях    "Христов проти України", "Брумареску проти Румунії", "Рябих проти Росії").
Частиною 4  статті 75 Господарського процесуального кодексу України  передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
З урахуванням викладеного відсутні підстави для повторного доказування наведених обставин (наявності протиправної бездіяльності Державної екологічної інспекції у Полтавській області щодо нездійснення екологічного контролю вантажу ТОВ "МГ Автомотів" протягом серпня-листопада 2013 року), а також вказані обставини не можуть бути переоцінені судом у даній справі, оскільки фактично буде мати місце поставлення під сумнів судового рішення у справі №816/4936/13-а, яке прийнято судом встановленим законом у спорі між особами, які є учасниками спірних правовідносин, що є недопустимим як в силу національного законодавства, так і міжнародного.
При цьому, суд звертає увагу на те, що не в залежності, що згідно наказів Державної екологічної інспекції України від 31.07.2018 №146 "Про ліквідацію Державної екологічної інспекції у Полтавській області" та від 23.07.2018 №138 "Про питання діяльності Державної екологічної інспекції Центрального округу" Державну екологічну інспекцію у Полтавській області було ліквідовано, а на її базі створено Державну екологічну інспекцію Центрального органу, фактичний суб`єктний склад учасників даної справи та справи №816/4936/13-а є незмінним, адже в силу правової природи спірних правовідносин опонентом ТОВ "МГ Автоматів" виступала держава в особі відповідного органу.
Отже, остаточним судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено, що державним органом було допущено протиправну бездіяльність щодо своєчасного здійснення екологічного контролю спірного вантажу ТОВ "МГ Автомотів".
За наведених обставин вбачається існування в межах спірних правовідносин такого елементу відповідальності у вигляді відшкодування завданих збитків як наявність протиправної бездіяльності (неправомірних дій) органу державної влади.
Стосовно наявності (розміру) завданої шкоди.
У відповідності до частин 1-3  статті 13 Господарського процесуального кодексу України  судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Положеннями  ст. 74 Господарського процесуального кодексу України  встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
За змістом ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України  належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
На підтвердження розміру матеріальної шкоди (збитку), позивачем було додано до позову копії: контракту №СМ-12/01100/262/Д від 17.12.2012 та додатків до нього, рахунків-фактур, товарно-транспортних накладних та банківських виписок на підтвердження його виконання; заяв б/н від 25.07.2013, №274 від 05.08.2013, №275 від 05.08.2013, №276 від 05.08.2013, №279 від 06.08.2013, №280 від 06.08.2013, №281 від 06.08.2013, №282 від 06.08.2013 про звернення з приводу проведення екологічно контролю; довідки №336 від 19.11.2014 про встановлення порушень положень Порядку збирання, видалення, знешкодження та утилізації відпрацьованих мастил (олив), затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України № 1221 від 17.12.2012, посадовими особами контролюючого органу; висновку №775 від 27.10.2015 судової економічної експертизи по кримінальному провадженню № 12014170000000345; висновку №406 від 04.05.2016 судової економічної експертизи по кримінальному провадженню № 12014170000000345; довідки про завдані матеріальні збитки від 20.02.2017; висновку №276 від 20.03.2017 експертного економічного дослідження по листу № 21 від 20.02.2017; договору зберігання товарно-матеріальних цінностей на складі тимчасового зберігання відкритого типу ПФ "КМ" №29 від 02.08.2013 та форми ЄУД, рахунків, актів, платіжних доручень на підтвердження його виконання; видаткових накладних №19/11-1 від 19.11.2013, №20/11-2 від 20.11.2013, №21/11-2 від 21.11.2013; договору передачі права користування нерухомим майном №05/13-К від 01.01.2013, додаткової угоди від 03.01.2013 до нього та форми ЄУД, рахунку на оплату №71 від 19.11.2013, акту №0000071 від 20.11.2013, платіжного доручення №850 від 22.11.2013, банківської виписки від 22.11.2013 на підтвердження його виконання; звіту про рух товарів на СТЗ закритого типу ТОВ "МГ Автомотів" (0032461061) за 01.12.2013; договору про надання послуг від 03.01.2012 та рахунків, актів, платіжних доручень на підтвердження його виконання; договору про відновлювальну кредитну лінію №40-01-12 від 19.07.2012; договору про кредитну лінію у формі овердрафту №93-01-13 від 01.07.2013; протоколів Зборів учасників ТОВ "МГ Автомотів" №15 від 29.07.2013, №16 від 20.08.2013, №17 від 27.08.2013, №18 від 03.09.2013, №19 від 05.09.2013; довідки №4.5-05/3204 від 21.11.2013; платіжних доручення в іноземній валюті №068 від 29.07.2013, №073 від 20.08.2013, №074 від 27.08.2013, №1 від 03.09.2013, №075 від 05.09.2013; договору про довгострокові поставки №ДГ-0000145/12821 від 01.05.2005; договорів поставки №22/07-4 від 22.07.2010, №01/10-6 від 01.10.2010, №25/10-4 від 25.10.2010, №2011/01/10-3 від 10.01.2011, №2011/02/11-5 від 11.02.2011, №2011/04/11-5 від 11.04.2011, №2011/04/15-3 від 15.04.2011, №2012/04/25-1 від 25.04.2012, №2012/0_/1805/13 від 18.05.2013, №455 від 06.06.2012, №2012/07/30-2 від 30.07.2012, №2012/08/06-1 від 06.08.2012, №2012/08/16-4 від 16.08.2012, №2012/09/14-3 від 14.09.2012, №2012/10/17-3 від 17.10.2012, №2013/01/08-1 від 08.01.2013, №2013/01/10-14 від 10.01.2014, №2013/01/29-1 від 29.01.2013, №2013/02/12-1 від 12.02.2013, №238-13/46-ВК від 29.03.2013, №2013/04/12-08 від 12.04.2013, №1/2 від 15.04.2013, №2013/08/22-3 від 22.08.2013, №2013/08/23-4 від 23.08.2013, №2013/09/26-1 від 26.09.2013, №2013/09/27-1 від 27.09.2013, №2012/12/12-1 від 12.12.2013, №2014/01/22-3 від 22.01.2014, №2014/02/24-3 від 24.02.2014, №2014/03/03-1 від 03.03.2014, №2014/05/08-2 від 08.05.2014, №УГВ8946/11-14 від 27.06.2014, №2014/07/07-4 від 07.07.2014, №07.1/960-МТР від 21.07.2014, №2014/12/03-1 від 03.12.2014 та видаткових накладних на підтвердження їх виконання; інші рахунки та акти. 
Досліджуючи наведені документи в повній мірі підтверджується, що за час протиправної бездіяльності контролюючого органу щодо проведення екологічного контролю ввезеного ТОВ "МГ Автомотів" спірного вантажу останнім було понесено матеріальні витрат на суму 364     684,94 грн., які складалися з витрат на оплату вартості зберігання такого вантажу; оплаті вартості вантажно-розвантажувальних робіт (оскільки відповідний вантаж для проведення екологічного контролю було завезено автотранспортом і затримка такого контролю зумовили необхідність розвантаження вантажу для вивільнення автотранспорту і уникнення необхідності несення витрат по оплаті простою); витрати на відсотки за користування кредитними коштами, адже неможливість реалізації ввезеного вантажу зумовила необхідність у використанні встановлених товариству кредитних лімітів задля покриття поточних витрат, за час користування якими в межах строку затримки з проведення екологічного контролю здійснювалося нарахування відсотків.
За змістом  ст. 165 Господарського процесуального кодексу України  у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив повинен містити, зокрема, заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права. Якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, в поданих до суду відзивах відповідачами 1 та 2 жодним чином не було спростовано чи заявлено незгоду з наведеними позивачем обставинами понесення матеріальних витрат за час затримки з проведення екологічного контролю спірного вантажу чи визначеного їх розміру, обмежившись при цьому виключно посиланням на правомірність підстави такої затримки (ненадання ТОВ "МГ Автомотів" всіх документів, необхідних для проведення екологічного контролю).
Тобто, відповідачами жодним чином не заперечувався факт понесених позивачем витрат та їх розмір за час затримки Державної екологічної інспекції у Полтавській області з проведення екологічного контролю спірного вантажу, а виключно заперечувався факт протиправної бездіяльності такого органу за час відповідної затримки (наведене було спростовано постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.08.2013 у справі №816/4936/13-а).
Отже, в силу приписів ст.ст.  13,  74,  76-79 Господарського процесуального кодексу України  суд вважає належним чином доведеним позивачем наявність завданої йому шкоди у вигляді понесених матеріальних витрат за час затримки Державної екологічної інспекції у Полтавській області з проведення екологічного контролю спірного вантажу у визначеному в позові розміру, що в межах реалізації процесуальних прав не спростовано відповідачами.
При цьому, суд враховує, що за належного виконання Державною екологічною інспекцією у Полтавській області своїх обов`язків із своєчасного проведення екологічного контролю спірного вантажу позивача останнім не було б понесено таких витрат (була б відсутньою необхідність у розвантаженні на зоні митного контролю такого вантажу, його зберіганні та подальшому навантажені, а своєчасне проходження такого контролю надало б змогу реалізації вантажу в рамках існуючих договірних відносин позивача зі своїми контрагентами), що підтверджує існування причинно-наслідкового зв`язку між протиправною бездіяльністю та заподіяною шкодою.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду, що матеріалами справи підтверджується наявність всіх складових цивільного правопорушення в діях державного органу, необхідних для покладення на Державу Україна обов`язку з відшкодування завданих таким правопорушенням збитків ТОВ "МГ Автомотів", що свідчить про обґрунтованість заявлених ним вимог про стягнення збитків у розмірі 364 684,94 грн.
Відповідно до ст.ст.  256,  257 Цивільного кодексу України  позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Суд відзначає, що положеннями чинного законодавства України не встановлено спеціальних строків позовної давності щодо вимог про стягнення збитків завданих органом державної влади, тобто, до таких вимог підлягає застосуванню загальний строк тривалістю три роки.
Частиною 1  ст. 260 Цивільного кодексу України  встановлено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими  статтями 253-255 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1  ст. 261 Цивільного кодексу України  перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи наявність протиправної бездіяльності органу державної влади щодо здійснення своєчасного екологічного контролю вантажу ТОВ "МГ Автомотів" у період з серпня по листопад 2013 року (по 19.11.2013 - дата проставлення відмітки в митній накладній про проходження відповідного контролю), що було підтверджено постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.08.2013 у справі №816/4936/13-а, яка набрала законної сили з 05.11.2013.
Водночас колегія суддів зазначає, що відповідно до частини першої  статті 8 Конституції України  в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша  статті 129 Конституції України). 
Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи  мають право вживати заходів, що  вплинуть на конвенційні правацих людей (пункт 39 рішення від 24 квітня 2008 року у справі «C.G. та інші проти Болгарії», заява № 1365/07; пункт 170 рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України», заява № 21722/11).
Як неодноразово зазначав ЄСПЛ, формулювання законів не завжди чіткі, тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. Роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (пункти 31, 32 рішення  від 11 листопада 1996 рокуу справі «Кантоні проти Франції», заява № 17862/91; пункт 65 рішення від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11).
Надана судам роль в ухваленні судових рішень якраз і полягає в розвіюванні тих сумнівів у тлумаченні закону, які існують. Оскільки завжди існуватиме потреба у з`ясуванні неоднозначних моментів і адаптації до обставин, які змінюються (пункт 65 рішення ЄСПЛ від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11; пункт 93 рішення від 21 жовтня 2013 року у справі «Дель Ріо Прада проти Іспанії», заява № 42750/09).
У статті 6 Конвенції закріплено принцип доступу до правосуддя.
Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист та доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції»).
Відповідно до ч. 2 ст. 264 ГПК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.
При цьому, судова колегія звертає увагу, що скаржник звертався до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державна екологічна інспекція у Полтавській області про стягнення збитків у розмірі 364  684,94 грн.
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 16.10.2018 у справі №917/272/18 у позовних вимогах скаржнику було відмовлено.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 04.04.2019 у справі №917/272/18 апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення Господарського суду Полтавської області від 16.10.2018 у справі №917/272/18 змінено.
Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції, що оскарження в 2013 році в межах справи №816/4936/13-а бездіяльності Державної екологічної інспекції у Полтавській області в повній мірі вказує на обізнаність позивача про завдання йому саме збитків саме діями (бездіяльністю) вказаного органу, а лише підтверджує встановлення факту бездіяльності даного органу.
Також колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо того, що скаржник звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області про стягнення збитків у розмірі 364  684,94 грн. з пропуском строку позовної давності, оскільки, як встановлено судовою колегією, тільки 04.05.2016 на підставі постанови старшого слідчого СУ ГУ НП в Полтавській області від 15.03.2016 про призначення судової економічної експертизи по матеріалам досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12014170000000345 від 07.08.2014 Полтавським відділенням Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України було складено висновок №406 судової економічної експертизи по кримінальному провадженню №12014170000000345, згідно якого, відповідаючи на поставлене перед експертами питання, визначено, що з врахуванням положень Порядку взаємодії між органами державної контрольно-ревізійної служби та органами прокуратури, внутрішніх справ і служби безпеки України від 19.10.2006 №346/1025/685/53 та з урахуванням висновків судово-економічної експертизи №775 від 27.10.2015 і наданих документів щодо подальшої реалізації імпортованих мастильних матеріалів, розрахунок матеріальної шкоди (збитків), завданих ТОВ "МГ Автомотів", документально підтверджується в сумі 364 684,95 грн., ТОВ "МГ Автомотів" завдано матеріальної шкоди (збитків) на зазначену суму.
З вищевикладеного вбачається, що скаржник звернувся до Господарського суду Полтавської області без пропуску строку позовної давності.
Водночас колегія суддів зазначає, що звернення скаржника Господарського суду Полтавської області з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області є підставою вважати, що строк позовної давності переривався шляхом пред`явлення особою позову до Державної казначейської служби України у Полтавській області.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов передчасних висновків щодо того, що попереднє звернення ТОВ "МГ Автомотів" до Господарського суду Полтавської області з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області про стягнення спірної суми збитків (справа №917/272/18), за наслідками розгляду якої в задоволені позову було відмовлено з підстав невірності визначення особи відповідача (вказано, що відповідачем у спорі про стягнення збитків в порядку ст.ст.  1173,  1174 Цивільного кодексу України  має бути Держава Україна в особі органу державної влади, протиправними діями (бездіяльністю) безпосередньо якого було завдано таких збитків, а не в особі органу, що здійснює розпорядження державними коштами) не є обставиною, з якою положення ст.  264 Цивільного кодексу України  пов`язують факт переривання перебігу позовної давності, у зв`язку із чим позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.
Зважаючи на вищевикладене в сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та правомірними, у зв`язку із чим слід стягнути з Державної екологічної інспекції України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МГ Автомотів" 364  684,94 грн. шкоди (збитків), заподіяної внаслідок протиправної бездіяльності органом державної влади.
Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. 
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.
Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. 
За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. 
Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №  37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). 
Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ч.1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, крім того неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача-1.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МГ Автомотів" - задовольнити.
Рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2020 у справі №910/13387/20 - скасувати.
Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з Державної екологічної інспекції України (01042, м. Київ, Новопечерський пров. 3, корпус 2, код ЄДРПОУ 37508533) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МГ Автомотів" (36009, м. Полтава, вул. Зіньківська, буд. 14, код ЄДРПОУ 32461061) 364  684 (триста шістдесят чотири тисячі шістсот вісімдесят чотири грн.) 94 коп. шкоди (збитків), заподіяної внаслідок протиправної бездіяльності органом державної влади, 5  470 (п`ять тисяч чотириста сімдесят грн.) 27 коп. судового збору за подання позовної заяви.
Стягнути з Державної екологічної інспекції України (01042, м. Київ, Новопечерський пров. 3, корпус 2, код ЄДРПОУ 37508533) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МГ Автомотів" (36009, м. Полтава, вул. Зіньківська, буд. 14, код ЄДРПОУ 32461061) 8205 (вісім тисяч двісті п`ять грн.) 41 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.
Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.
Матеріали справи №910/13387/20 повернути до господарського суду першої інстанції.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.
Повний текст складено 25.05.2021.

Головуючий суддя                                                            В.В. Куксов 

Судді                                                                                Є.Ю. Шаптала

                                                                                А.І. Тищенко