Ухвала                                                                  

20 травня 2021 року
м. Київ
справа №180/2216/17
провадження № 51-2564ск21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд, колегія суддів) у складі:

головуючого                       ОСОБА_1 , 
суддів:                                  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2017 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року і
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2017 року задоволено клопотання Міністерства юстиції України. Постановлено привести у відповідність із законодавством України вирок Перовського районного суду м. Москва Російської Федерації від 29 листопада 2016 року, яким громадянина України ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено за вчинення злочину, передбаченого п. «б» ч. 3 ст. 228.1 КК Російської Федерації. Зазначеною ухвалою визначено, що громадянин України ОСОБА_4 при продовженні відбування покарання на території України повинен відбувати покарання за злочин, передбачений ч. 1 ст. 307 Кримінального кодексу України (далі – КК) у виді позбавлення волі на строк 8 років.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної ухвали місцевого суду та повернуто його апеляційну скаргу.
Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, засуджений оскаржив їх у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Згідно із ч. 4 ст. 427 КПК касаційна скарга підписується особою, яка її подає.
Зазначена вимога закону не виконана, касаційна скарга не підписана скаржником, що позбавляє можливості перевірити чи належною особою подано касаційну скаргу.
Відповідно до ч. 1 ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.
Ч. 7 ст. 610 КПК встановлено, що за наслідками розгляду клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави  у відповідність із законодавством України суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. 
Водночас зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений оскаржує не лише рішення суду апеляційної інстанції, а й ухвалу місцевого суду, яка не є предметом касаційного оскарження.
Сформовані вимоги засудженого до суду касаційної інстанції про скасування ували місцевого суду та пом`якшення йому міри покарання не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК.
Разом із тим частиною 6 ст. 399 КПК передбачено, що ухвала про повернення апеляційної скарги або про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.
Проте, усупереч наведеним положенням процесуального закону, у касаційній скарзі засудженого не міститься аргументів того, які саме порушення допущені апеляційним судом під час прийняття оскаржуваного судового рішення та не зазначено в чому полягає неправильне застосування судом п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК.
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді. 
До того ж, зі змісту касаційної скарги не можливо зрозуміти коли саме засуджений довідався про рішення місцевого суду та не додано ніяких підтверджень цьому. 
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2017 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків – п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху надіслати засудженому. 
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                          ОСОБА_2                           ОСОБА_3