Ухвала
 
20 травня 2021 року
м. Київ
 
справа № 428/7491/15
 
провадження № 61-7163ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Борта Павла Сергійовича на постанову Луганського апеляційного суду від 05 серпня 2020 року у  справі за  позовом комунального підприємства «Житлосервіс «Світанок» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа- Сєвєродонецька міська рада Луганської області, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2015 року комунального підприємства «Житлосервіс «Добробут» правонаступником якого є комунальне підприємство «Житлосервіс «Світанок» (далі - КП «Житлосервіс «Добробут») звернулося до суду із зазначеним позовом.
 
Заочним рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 07 грудня 2015 року позов КП «Житлосервіс «Добробут» задоволено. Визнано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 . Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Постановою Луганського апеляційного суду від 05 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задоволено частково. Заочне рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 07 грудня 2015 року скасовано в частині задоволення позовних вимог КП «Житлосервіс «Добробут» стосовно визнання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 такими, що втратили право користуватися житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 й ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги КП «Житлосервіс «Добробут» задоволено. Визнано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 такими, що втратили право користуватися житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 . У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. 
 
27 квітня 2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження вказаного судового рішення, представник ОСОБА_1 - адвокат Борт П. С. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, що надійшла 29 квітня 2021 року, в якій заявник просить оскаржуване судове рішення скасувати й залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до  розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.
 
Так, зазначена касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Борта П. С. містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення разом із копією заяви про ознайомлення з матеріалами справі від 12 квітня 2021 року, однак надані докази не є підтвердженням поважності пропуску строку на касаційне оскарження. 
 
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Оскільки, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду у  такому його елементі як правова визначеність, тому, заявнику належить надати докази на підтвердження поважності причин пропуску цього строку із зазначенням дати первинного отримання копії оскаржуваного судового рішення.
 
Отже, представник ОСОБА_1 - адвокат Борт П. С. не надав суду касаційної інстанції доказів дати первісного отримання копії судового рішення апеляційної інстанції, а саме: поштового конверта (або його копії) суду апеляційної інстанції з трек-номером поштового відправлення копії судового рішення апеляційної інстанції на адресу заявника або підтверджуючих документів про не надіслання або не отримання заявником копії цього судового рішення суду.
 
Відтак, відсутні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу. 
 
Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
 
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Борта Павла Сергійовича на постанову Луганського апеляційного суду від 05 серпня 2020 року залишити без руху.
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги місячний строк, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї  ухвали.  
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                        О. М. Осіян