Провадження № 33/4820/253/21 
Справа № 681/221/21 Головуючий в 1-й інстанції Горгулько Н. А. 
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП                  Доповідач Бережний С. Д. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 квітня 2021 року м.Хмельницький
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., з участю секретаря судового засідання Габая А.В., захисника Кушнірука В.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 04 березня 2021 року,-
в с т а н о в и в:
Постановою Полонського районного суду Хмельницької області від 04 березня 2021 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.
ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 11 лютого 2021 року о 00 год. 01 хв. в селі Черніївка по вулиці О.Іщука, керував автомобілем марки ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився з застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Кількісний показник становив 2,05%, чим порушив п.2.9А ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції щодо нього скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Вважає, що постанова суду є незаконною, суд порушив вимоги ст. 266, 268, 280, 283 КУпАП. 
Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення є сфальсифікованим, а обставини відображені у ньому не відповідають дійсності. Зазначає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції, оскільки під час обстеження свідки були відсутні, що чітко видно на відеозйомці. 
Вказує, що в акті огляду та на роздруківці Драгера стоїть не його підпис, його підпис лише на протоколі. Апелянт не погоджувався із показниками Драгера, однак працівники поліції не виписали йому направлення на обстеження до медичного закладу, що є обов`язковим. 
Заслухавши пояснення захисника, який підтримували подану апеляційну скаргу, дослідивши зібрані по справі докази, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, з наступних підстав.
Твердження апелянта, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не можуть бути прийнятими до уваги з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.
Відповідно до положень п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 11 лютого 2021 року був складений інспектором СРПП Полонського ВПД №3 старшим лейтенантом поліції Пасічником С.В., того ж дня, о 00 год. 01 хв. в селі Черніївка по вулиці О.Іщука, ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився з застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Кількісний показник становив 2,05%, чим порушив п.2.9А ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
В апеляційній скарзі апелянтом не оспорюється факт керування транспортним засобом в день та час зазначений у протоколі.
Підстав вважати протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом апелянт не наводить, не встановлено таких і апеляційним судом.
За змістом п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, які були зазначені поліцейськими в складених документах.
Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень в діях поліцейських вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.
Твердження апелянта, що огляд на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та є недійсним, оскільки він не був згідний із результатом огляду проведеного на місці зупинки, а тому працівники поліції повинні були відвезти його для перевірки у медичний заклад, апеляційним судом не приймаються. 
В поліцейських були відсутні правові підстави для примусового доставлення особи для проведення огляду в медичному закладі після того, коли водій погодився із результатом проведеного на місці зупинки. Тому такі доводи апеляційної скарги, як підстави для висновку, що поліцейськими не дотримано порядку направлення водія для проведення огляду та порушено вимоги Інструкції, не можуть бути враховані, зважаючи, що з переглянутого відеозапису видно, що він відмовився від огляду в медичному закладі, оскільки він погодився із результатом проведеного на приладі Драгер на місці зупинки.
З врахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги, що огляд  ОСОБА_1  на стан сп`яніння був проведений поліцейськими з порушеннями вимог законодавства, тому відповідно до вимог ст.266 КУпАП, такий огляд є недійсним, що тягне за собою скасування постанови суду першої інстанції, з закриттям провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Доводи апелянта, що під час проходження огляду на місці зупинки були відсутні свідки, апеляційний суд не враховує, оскільки такі свідки були допитані в суді першої інстанції щодо обставин справи, яким суд дав вірну оцінку.
Підстав для повторного виклику цих свідків апеляційним судом не встановлено.
Також, апеляційний суд не бере до уваги доводи апелянта, що в акті огляду та на роздруківці приладу Драгер стоїть не його підпис, оскільки такі його твердження не спростовуються матеріали справи.
При розгляді справи щодо  ОСОБА_1  порушень процесуального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі та його захисником в апеляційному суді мотивів, допущено не було.
Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Погоджуючись з обраним видом та розміром стягнення, апеляційний суд враховує всі обставини справи та вважає, що судом обґрунтовано призначене стягнення в виді штрафу в розмірі 10200грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Підстав для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-
п о с т а н о в и в:
Постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 04 березня 2021 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу останнього - без задоволення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду С.Д. Бережний