ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 р.	Справа № 520/15059/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Мінаєвої О.М. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОП КРОП" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2020, головуючий суддя І інстанції: Сліденко А.В., м. Харків,  по справі № 520/15059/2020
за позовом           Головного управління ДПС у Харківській області      
до          Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОП КРОП"                     
             про стягнення податкового боргу,
ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС у Харківській області (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з  позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОП КРОП» (надалі по тексту відповідач) про стягнення податкового боргу в розмірі 410437,04 грн з усіх відкритих розрахункових рахунків.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 року позов  Головного управління ДПС у Харківській області  до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОП КРОП» про стягнення податкового боргу задоволено.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОП КРОП» на користь державного бюджету України кошти за податковим боргом у сумі 410437 грн 04 коп.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність оскаржуваного рішення, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду  від 14.12.2020 року та направити справу на новий розгляд до Харківського окружного адміністративного суду.
Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши  матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що до заявленої владним суб`єктом вимоги про стягнення коштів у розмірі 410.437,04 грн. структурно входять такі платежі: з податку на додану вартість - за податковим повідомленням-рішенням від 11.11.2019 р. №0085945004 про нарахування 13.246,00 грн. штрафу; за податковим повідомленням-рішенням від 14.11.2019 р. №0088295004 про нарахування 13.987,55 грн. штрафу; за податковим повідомленням-рішенням від 14.11.2019 р. №0088305004 про нарахування 24.616,91 грн. штрафу; з податку на прибуток - за податковою декларацією №9192718938 від 10.08.2020 р. на суму 9.511,00 грн.; за податковим повідомленням-рішенням від 16.07.2019 р. №00003341402 на суму 230.974,55грн. (з урахуванням часткової сплати); за податковим повідомленням-рішенням від 10.12.2019 р. №0098495004 про нарахування 118.201,03 грн. штрафу.
Податковою адресою відповідача до 06.09.2019р. була 62370, Харківська область, Дергачівський район, смт Солоницівка, вул. Заводська, буд. 49, а з 06.09.2019 р. - 61007, м. Харків, пр-т Московський, буд. 275.
Податкове повідомлення-рішення від 16.07.2019р. було направлено за адресою 62370, Харківська область, Дергачівський район, смт Солоницівка, вул. Заводська, буд. 49 засобами поштового зв`язку і вважається одержаним платником за правилами абз.6 п.42.4 ст.42, абз.3 п.58.3 ст.58 та абз.1 п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України.
Податкові повідомлення-рішення від 11.11.2019 р., від 14.11.2019 р. та від 10.12.2019 р. були направлені за адресою 61007, м. Харків, пр-т Московський, буд. 275 засобами поштового зв`язку і вважаються одержаними платником за правилами абз.6 п.42.4 ст.42, абз.3 п.58.3 ст.58 та абз.1 п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України.
06.08.2018 р. ГУ ДФС у Харківській області (юридичним та фактичним правонаступником якої є позивач по справі) була складена податкова вимога №96096-17, котра надіслана відповідачу за належною на той час податковою адресою, і 29.08.2018 р. вручена.
Згідно з листом контролюючого органу від 25.08.2020 р. податковий борг відповідача з указаної дати існував постійно і безперервно.
Стверджуючи про наявність підстав для виконання податкового обов`язку боржника у примусовому порядку, контролюючий орган ініціював даний спір.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до пп.14.1.137п.14.1ст.14 Податкового кодексу України орган стягнення - Державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
За приписами п.95.1ст.95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Отже, право контролюючого органу на звернення до суду щодо стягнення коштів, що належать платнику податків виникає за наявності у платника податків податкового боргу.
Згідно пп.14.1.175. п.14.1ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
З матеріалів справи слідує, що податковим повідомленням-рішенням  від 11.11.2019 р. №0085945004 відповідачу  нараховано штраф у розмірі 13246,00 грн за платежем податок на додану вартість; податковим повідомленням-рішенням від 14.11.2019 р. №0088295004 нараховано штраф у розмірі 13987,55 грн за платежем податок на додану вартість; податковим повідомленням-рішенням від 14.11.2019 р. №0088305004 нараховано штраф у розмірі  24616,91 грн за платежем податок на додану вартість; податковим повідомленням-рішенням від 16.07.2019 р. №00003341402  збільшено  суму  грошового зобов`язання за платежем  податок на прибуток у розмірі 230974,55грн. (з урахуванням часткової сплати); податковим повідомленням-рішенням від 10.12.2019 р. №0098495004 нараховано штраф у розмірі 118201,03 грн за платежем податок на прибуток.
Податковою адресою відповідача до 06.09.2019р. була 62370, Харківська область, Дергачівський район, смт Солоницівка, вул. Заводська, буд. 49, а з 06.09.2019 р. - 61007, м. Харків, пр-т Московський, буд. 275.
З матеріалів справи слідує, що податкове  повідомлення-рішення від 16.07.2019 р. №00003341402  було направлено відповідачу засобами поштового зв`язку за адресою: 62370, Харківська область, Дергачівський район, смт Солоницівка, вул. Заводська, буд. 49.
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення  поштового відправлення податкове  повідомлення-рішення від 16.07.2019 р. №00003341402 надійшло на адресу відповідача та отримано ним 17.07.2019 року (а.с.25).
Податкові повідомлення-рішення від 11.11.2019 р. №0085945004,  від 14.11.2019 р. №0088295004, від 14.11.2019 р. №0088305004, від 10.12.2019 р. №0098495004 були направлені відповідачу засобами поштового зв`язку за адресою: 61007, м. Харків, пр-т Московський, буд. 275.
Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення (а.с.15, 22, 43) надіслані відповідачу податкові повідомлення-рішення  від 11.11.2019 р. №0085945004, від 14.11.2019 р. №0088295004, від 14.11.2019 р. №0088305004, від 10.12.2019 р. №0098495004 повернулися відправнику з інших причин, що не дали  змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення.
Відповідно до п. 58.3 ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Згідно з п. 42.2 ст. 42 ПК України  документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
З матеріалів справи слідує, що вказані вище податкові повідомлення-рішення були надіслані відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за його податковою адресою: 61007, м. Харків, пр-т Московський, буд. 275.
Відповідно до абз.6 п.42.4 ст.42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Згідно абз.3 п.58.3 ст.58  ПК України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
Отже, податкові повідомлення-рішення  від 11.11.2019 р. №0085945004, від 14.11.2019 р. №0088295004, від 14.11.2019 р. №0088305004, від 10.12.2019 р. №0098495004 за правилами абз.6 п.42.4 ст.42, абз.3 п.58.3 ст.58  Податкового кодексу України вважаються належним чином врученими платнику податків.
Відповідно до п.56.1.ст.56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
За приписами п.56.18ст.56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Вищевказані податкові повідомлення-рішення відповідачем в судовому порядку оскаржені не були.
Таким чином, грошові зобов`язання за вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями вважаються узгодженими.
Відповідно до п.57.3ст.57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту54.3статті54цьогоКодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Узгоджена сума податкового зобов`язання за податковими повідомленнями-рішеннями в установлені законом строки відповідачем не сплачена, а тому набула статусу податкового боргу.
Також, платником податків було самостійно визначено зобов`язання з податку на прибуток за податковою декларацією №9192718938 від 10.08.2020 р. на суму 9511,00 грн.
Згідно п.46.1ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.
Пунктом 54.1ст.54 ПК України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно п.56.11ст.56 ПК Українине підлягає оскарженню податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.
Згідно з п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Узгоджена сума податкового зобов`язання за податковою декларацією в установлені законом строки відповідачем не сплачена, а тому набула статусу податкового боргу.
За приписами п.59.1ст.59 Податкового кодексу Україниу разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до п.95.2. ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
06.08.2018 р. ГУ ДФС у Харківській області була складена податкова вимога №96096-17, яка була отримана відповідачем  29.08.2018 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.50).
Обставини дотримання контролюючим органом процедури складання і надіслання податкової вимоги №96096-17 від 06.08.2018 р. підтверджені судовими рішеннями у справах №520/2883/19 та №520/10899/19.
Існування невиконаного податкового обов`язку платника стосовно сплати податкового боргу у розмірі 410.437,04 грн підтверджено наявною у справі роздруківкою картки особового рахунку платника податків.
На час розгляду справи податковий борг відповідачем не сплачений.
З урахуванням того, що узгоджена сума податкового зобов`язання набула статусу податкового боргу, а її розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, беручи до уваги направлення позивачем податкової вимоги та відсутність доказів добровільної сплати відповідачем визначеної суми боргу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача спірної суми заборгованості, яка є предметом розгляду даної справи.
Оцінюючи посилання відповідача в апеляційній скарзі на незаконність оскаржуваного рішення через позбавлення відповідача права надати відзив на позовом, чим було порушено засади змагальності сторін, визначені  ст. 9 КАС України та прийнято рішення по справі з порушенням   норм процесуального права, колегія суддів зазначає таке.
Підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення передбачені ст. 317 КАС України, зокрема, п. 4 вказаної статті визначено таку підставу як неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з ч.2 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
 Відповідачем в апеляційній скарзі не наведено аргументів щодо неправильного вирішення справи судом першої інстанції.  
Судом апеляційної інстанції таких підстав не встановлено, а тому наведені посилання відповідача не є підставою для скасування оскаржуваного рішення.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.
Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.
Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315,  321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОП КРОП" залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 по справі № 520/15059/2020 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 	(підпис)	Я.М. Макаренко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.О. Кононенко    О.М. Мінаєва   	
Повний текст постанови складено  18.06.2021 року