ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/984/21 Справа № 203/562/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Підберезний Г. А. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

       24 червня 2021 року                                                                м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника митниці Романенко Ірини Миколаївни на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2021 року стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , 
у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 483 Митного кодексу України
за участю:
представника митниці                                Романенко І.М.
захисника                                                Степанової Н.В.
ВСТАНОВИВ:
       Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення. 
       Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2021 року провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
       Згідно з постановою суду першої інстанції, митний орган склав протокол стосовно ОСОБА_1  за те, що він вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави переміщення та митного оформлення документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача вищевказаних товарів, а саме компанії ТОВ «Баракат» 
       В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що контракт № SBM-140817/1 від 14.08.2017 року, підписаний між продавцем ТОВ "ФАЛЬКОН АГРО" в особі директор ОСОБА_1 та покупцем канадською компанією “TOURMAN PROJECTS LIMITED PARTNERSHIP” в особі уповноваженого представника Марії Христодулу, містить всі істотні умови договору. Згідно матеріалів провадження зазначений в специфікації до контракту товар 08 вересня 2017 року було вивезено за межі митної території України через пункт пропуску “Гоптівка-Нехотєєвка” м/п “Щербаківка”, Харківської митниці ДФС перевізником LLC “INTERELEKTRO-2010”, після чого було проведено оплату.
       Суд зазначив, що згідно пункту 6.1. Контракту, товар поставляється на умовах «FCA склад Продавця з завантаженням у контейнери», адреса складу: 25491. Україна, м. Кропивницький, сгт. Нове, вул. Ливарна 10, згідно «Інкотермс» в редакції 2010р. Покупець має забезпечити організацію подачі контейнерів відповідно до періоду поставки Товару. Пунктом 6.2. Контракту передбачено, що Вантажовідправник та Вантажоотримувач зазначаються в Додатку до цього Контракту, який є його невід`ємною частиною. До контракту додається Додаток № 2 від 29.08.2017 року (фактично письмова інструкція від Покупця), відповідно до якого визначено вантажоовідправником: ТОВ «ФАЛЬКОН АГРО», Вантажоотримувачем: Товариство з обмеженою відповідальністю «Баракат».
       Таким чином, зазначаючи вантажоотримувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Баракат» при оформлені інвойсу; CMR, ТОВ «ФАЛЬКОН-АГРО» діяв згідно інструкцій покупця і самостійно його не вправі був визначати. При цьому, чинним законодавством не передбачено обов`язок ТОВ «ФАЛЬКОН-АГРО» як Продавця, перевіряти юридичний статус вантажоодержувача-ТОВ «Баркат» який був визначений Покупцем і з яким у ТОВ «ФАЛЬКОН-АГРО» відсутні будь - які взаємовідносини. 
       Враховуючи зазначене, суд з урахуванням Міжнародних Правил торгівлі, дійшов висновку, що директор ТОВ «ФАЛЬКО-АГРО» ОСОБА_1 виконав господарське зобов`язання у відповідності до Контракту та вимог чинного законодавства, щодо необхідності митного оформлення товару і не був наділений повноваженнями щодо самостійного обрання суб`єкта — отримувача вантажу, а тому у його діях відсутній склад порушенням митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. 
        Крім цього, суд також вказав й на те, що на час розгляду справи судом закінчились строки накладення адміністративного стягнення.
       Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
       В апеляційній скарзі представник митниці просить постанови суду скасувати та прийняти нову про визнання ОСОБА_1 винуватим в порушенні митних правил та накласти стягнення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.
       Зазначає, що листом Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ДФС України від 21.08.2019 року № 27160/7/99-99-20-02-01-17 надіслано Кіровоградській митниці ДФС відповідь митних органів Азербайджанської Республіки від 02.08.19 року № 1000-159/150-23/016781 разом з поясненням директора ТОВ «Баракат» ОСОБА_2 та листом територіального податкового управління Міністерства податків Азербайджанської Республіки.
       Засновник та директор ТОВ «Баракат» ОСОБА_2 , зареєстрований в м. Макіївка, Донецької області пояснив, що ТОВ «Баракат» ніяких договорів з канадською компанією «TOURMAN PROJECTS LIMITED PARTNERSHIP» та українським ТОВ «ФАЛЬКОН АГРО» на придбання товару - «Шрот соєвий кормовий, тостований, гранульований, українського походження, врожаю 2016 року» не укладав, вказаний товар від ТОВ «ФАЛЬКОН АГРО» по дорученню канадської компанії «TOURMAN PROJECTS LIMITED PARTNERSHIP» не отримував.
       Таким чином, на думку представника митниці суд першої інстанції не дотримався положень п. 43 ч. 1 ст. 4 МК України та не врахував, що безпосередньо ОСОБА_1 подавав до митниці відомості та документи, щодо переміщення через митний коридор України 21035 кг соєвого шроту на адресу ТОВ “Баракат” (Азербайджан) від ТОВ “ФЕНІКС ТРАНС ГРУП”, тому саме він має нести відповідальність за надання під час переміщення товарів митному органу документів, які містять неправдиві відомості щодо одержувача товару — ТОВ “Баракад”.
       Позиції учасників апеляційного процесу.
       В судовому засіданні представник митниці підтримала апеляційну скаргу і з підстав, викладених в ній просила її задовольнити, постанову суду, скасувати та прийняти нову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення.
       Захисник Степанова Н.В. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність, просила відмовити в її задоволенні, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.
        ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та дату апеляційного розгляду, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, надав до апеляційного суду письмові пояснення, захисник пояснила, що останній просив розглядати справу без його участі та за участю захисника.
       Мотиви апеляційного суду.
       Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступних висновків.
       Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
       Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
       Згідно зі ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
       Згідно зі статтею 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Викладене також узгоджується зі ст. 251 КУпАП, відповідно до якої докази встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
       Крім того, згідно зі ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.
       Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, полягає у переміщенні або вчиненні дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
       Дані обставини судом першої інстанції належним чином з`ясовано, а тому доводи апеляційної скарги представників митниці про наявність в діях ОСОБА_1 об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, не відповідають фактичним обставинам справи.
       Так, вирішуючи питання вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, судом першої інстанції було встановлено, що підставою для складання відносно ОСОБА_3 протоколу про порушення митних правил став лист митних органів Азербайджанської Республіки від 02.08.19 року № 1000-159/150-23/016781 разом з поясненням директора ТОВ «Баракат» ОСОБА_2 та листом територіального податкового управління Міністерства податків Азербайджанської Республіки у яких зазначено про те, що ніяких договорів з канадською компанією «TOURMAN PROJECTS LIMITED PARTNERSHIP» та українським ТОВ «ФАЛЬКОН АГРО» на придбання товару - «Шрот соєвий кормовий, тостований, гранульований, українського походження, врожаю 2016 року» ТОВ “Баракад” не укладав, вказаний товар від ТОВ «ФАЛЬКОН АГРО» по дорученню канадської компанії «TOURMAN PROJECTS LIMITED PARTNERSHIP» не отримував. 
       В той же час, за змістом вказаного листа не слідує, що контракт від 14 серпня 2017 року № SBM-140817/1, на який мається посилання у протоколі про адміністративне правопорушення, не був укладений між ТОВ «ФАЛЬКОН АГРО» та канадською компанією «TOURMAN PROJECTS LIMITED PARTNERSHIP».
       За твердженнями захисника як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного провадження, вказаний контракт укладений між ТОВ «ФАЛЬКОН АГРО» та канадською компанією «TOURMAN PROJECTS LIMITED PARTNERSHIP» і підписаний керівниками з боку української сторони ОСОБА_1 і з канадської сторони ОСОБА_4 , є законним і чинним та ніколи судовим рішенням не визнавався недійсним чи неправомірним. Більше того, на підтвердження дійсності цього контракту захисником було надано звіт по перетину кордону по фірмі 0041271176 за період з 30.08.2017 року по 28.09.2017 року до якого додано реєстр відвантаженого товару та акт приймання-передачі товару №0610-1 від 06.10.2017 року, підписаний обома сторонами контракту.
       Крім того, на підтвердження оплати за контрактом захисником було надано платіжні доручення в іноземній валюті та виписки по рахунках, з яких видно, що ТОВ “ФАЛЬКОН АГРО” отримувало від «TOURMAN PROJECTS LIMITED PARTNERSHIP» грошові кошти за фактично поставлений товар.
       Таким чином, судом першої інстанції було правильно встановлено, що 14 серпня 2017 року було укладено контракт № SBM-140817/1 підписаний продавцем ТОВ “ФАЛЬКОН АГРО” в особі директора ОСОБА_1 та покупцем канадською компанією TOURMAN PROJECTS LIMITED PARTNERSHIP» в особі представника Марії Христодулу, який містить всі істотні умови договору. 
       В той же час, згідно пункту 6.1. Контракту, Товар поставляється на умовах «FCA склад Продавця з завантаженням у контейнери», адреса складу: АДРЕСА_2 , згідно «Інкотермс» в редакції 2010р. Покупець має забезпечити організацію подачі контейнерів відповідно до періоду поставки Товару.
       Пунктом 6.2. Контракту передбачено, що Вантажовідправник та Вантажоотримувач зазначаються в Додатку до цього Контракту, який є його невід`ємною частиною.
       Відповідно до Додатоку № 2 від 29.08.2017 року (фактично письмова інструкція від Покупця), визначено вантажоовідправником: ТОВ «ФАЛЬКОН АГРО», Вантажоотримувачем: Товариство з обмеженою відповідальністю «Баракат».
        Відповідно до Міжнародних Правил торгівлі, здійснюючи поставку на умовах FCA (Інкотермс-2010), з моменту завантаження товару на транспортний засіб перевізника, визначеного покупцем та підписання перевізником CMR, ТОВ «ФАЛЬКОН-АГРО» вважається таким, що виконав свої зобов`язання з поставки товару і не відповідає за подальшу його доставку вантажоодержувачу - ТОВ «Баракат».
       Таким чином, при здійснені поставки на умовах FCA (Інкотермс-2010), тягар доставки до необхідного Покупцю місця призначення, покладається безпосередньо на самого Покупця.
       Встановлені наведені обставини суперечать обставинам, зазначеним у протоколі про порушення митних правил і кваліфікації дій ОСОБА_1 про те, що він вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон товару з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення та митного оформлення документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товарів, оскільки чинним законодавством не передбачено обов`язок ТОВ «ФАЛЬКОН- АГРО» як Продавця, перевіряти юридичний статус вантажоодержувача-ТОВ «Баркат» який був визначений Покупцем. Більше того, зазначеним контрактом передбачено штрафні санкції за невиконання або неналежне виконання його умов, а тому ОСОБА_1 був позбавлений можливості самостійно визначити як перевізника так і вантажоотримувача Товару, оскільки це суперечило б умовам укладеного контракту та потягнуло накладення на нього штрафних санкцій.
       Вбачається, що у відповідності до ст. 266 МК України ТОВ «ФАЛЬКОН- АГРО» виконало вказані у цій статті обов`язки, оскільки всі відомості щодо одержувача товару були зазначені у наданих для митного оформлення документах відповідно до умов укладеного контракту та специфікації до нього.
       Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
       Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, повинна бути доведена органом, який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
       Частиною 1 ст. 7 КУпАП також визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
       Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
       Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки митним органом не доведено обставин вчинення останнім дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів та митного оформлення документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товарів.
       Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що митницею не надано належних та достатніх доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні порушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника митниці, оскільки наведені останнім доводи є непереконливими і не спростовують висновків суду першої інстанції.
       При перевірці справи в апеляційній інстанції також не було виявлено порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке б могло потягти за собою зміну чи скасування постанови.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 5 ст. 529 Митного кодексу України суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника митниці Романенко І.М.  залишити без задоволення.
Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

        Суддя                                                                О.П. Піскун