Справа № 138/3192/19
Провадження № 22-ц/801/995/2021
Категорія: 68
Головуючий у суді 1-ї інстанції Цибульський О. Є.
Доповідач:Сало Т. Б.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року	Справа № 138/3192/19	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Ковальчука О.В., Якименко М.М., секретар Ліннік Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28 грудня 2020 року, ухвалене суддею Цибульським О.Є., повне рішення складено 06 січня 2021 року, в цивільній справі за позовом  ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Служба у справах дітей, сім`ї, та молоді Могилів-Подільської райдержадміністрації, до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею,
встановив:
У грудні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив: 
- зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не перешкоджати йому брати участь у його вихованні; 
- визначити наступні способи його участі у вихованні сина на особисте спілкування: побачення один раз на тиждень кожної середи з 17 год. 00 хв. по 20 год. 00 хв. та у суботу з 10 год. 00 хв. до неділі 20 год. 00 хв. вечора без присутності матері, при обов`язковій умові, що він особисто буде забирати дитину з дому та привозити додому; спільний відпочинок: першу половину літніх канікул з 01 червня по 15 липня дитина проводить з батьком; необмежене спілкування з сином особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між ними.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.09.2012 між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб, який розірваний за рішенням суду від 07.02.2018. 
У шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 , який на даний час проживає з відповідачем, і на його утримання позивач сплачує аліменти. 
Після розірвання шлюбу відповідач перешкоджає його спілкуванню з дитиною, забороняє йому бачитися з сином, мотивуючи негативним впливом на дитину. Також позивач заявляє, що із-за побачень з батьком син постійно хворіє. На неодноразові прохання надати можливість бачитися з сином його колишня дружина відповідає категоричною відмовою.
Після неодноразових спроб вирішити дане питання мирним шляхом, позивач вимушений був звернутися в опікунську раду, яка встановила йому графік зустрічей з сином ОСОБА_5 : кожного тижня у середу з 17:00 год. по 20:00 год. та у неділю з 10:00 год. до 20:00 год. без присутності матері, при обов`язковій умові, що він особисто буде забирати дитину з дому та привозити додому. Також відповідачу було рекомендовано не перешкоджати йому вільно спілкуватися з сином особисто засобами телефонного, поштового та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між собою. Але, незважаючи на це, відповідач ігнорує вищевказаний графік його зустрічей з сином.
Позивач має велике бажання виховувати свою дитину, спілкуватися з нею, віддаючи своє тепло і батьківську любов. Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що його спілкування спричинить шкоду сину ОСОБА_5 немає. Створення його колишньою дружиною перешкод у спілкуванні з дитиною порушує не тільки його права як батька дитини, а в першу чергу порушує права та суперечить інтересам малолітньої дитини.
Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28 грудня 2020 року позов задоволено частково.
Зобов`язано ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_2 перешкод у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною: сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визначено способи участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини, а саме:
- дозволено ОСОБА_2 побачення та спілкування з малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кожного четверга з 17:00 год. до 20:00 год., кожної суботи з 10:00 год. до 20:00 год., без присутності матері, при умові, що він особисто буде забирати дитину з дому та особисто привозити до дому;
- дозволено ОСОБА_2 проводити спільний відпочинок з малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у першій половині літніх канікул терміном один місяць з 01 червня по 30 червня;
- дозволено ОСОБА_2 необмежене спілкування з малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особисто засобами телефонного, поштового та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між собою.
Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції, а саме замість слів «без згоди та присутності матері» замінити на «в присутності матері протягом шести місяців з дня набрання рішення законної сили».
Скарга мотивована тим, що подаючи відзив на позов, вона наполягала на наданні дозволу на побачення з сином в її присутності хоча би перші місяці виключно для інтересів дитини, що викликано відсутністю батька в житті дитини протягом тривалого часу; судом не взято до уваги те, що їх син є дитиною з інвалідністю з дитинства, згідно висновку психолога перебуває у тривожному стані, батько рідко відвідує дитину.
У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
21 травня 2021 року на електронну адресу суду від начальника Служби у справах дітей, сім`ї та молоді Могилів-Подільської РДА Собольського А.В. надійшов лист, у якому він просить з метою недопущення порушення законних прав та інтересів малолітньої дитини ОСОБА_4 залучити до розгляду вказаної цивільної справи як третю особу представників служби у справах дітей, сім`ї та молоді Могилів-Подільської територіальної громади.
Вказане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки, по-перше, воно надійшло на електронну адресу суду і всупереч вимогам Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закону України «Про електронні довірчі послуги» не скріплене електронним цифровим підписом, що не відповідає вимогам чинного законодавства.
По-друге, частиною 1 статті 365 ЦПК України визначено, що суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду  з`ясовує питання про склад учасників судового процесу. У разі встановлення, що рішення суду першої інстанції може вплинути на права та обов`язки особи, яка не брала участі у справі, залучає таку особу до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
Необхідність такого залучення в поданому листі жодним чином не вмотивована і рішення суду першої інстанції ніяким чином не може вплинути на права та обов`язки служби у справах дітей, сім`ї та молоді міської ради.
Під час розгляду справи в суді першої інстанції брала участь третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справа дітей, сім`ї та молоді Могилів-Подільської райдержадміністрації як орган опіки та піклування, що відповідає положенням вимог ст. 19 СК України (участь органу опіки та піклування у захисті сімейних прав та інтересів). 
Враховуючи викладене, в апеляційного суду відсутні правові підстави на стадії апеляційного перегляду справи залучити до участі у даній справі як третю особу службу у справах дітей, сім`ї та молоді Могилів-Подільської територіальної громади.
Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 09.09.2012 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був зареєстрований шлюб, який розірвано 07.02.2018 за рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області (а.с.12).
У шлюбі у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 05.05.2014 (а.с.11).
Малолітній ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю ОСОБА_3 . 
Відповідно до постанови державного виконавця по ВП №56296880 від 11.06.2018, з ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7-8).
Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини при Могилів-Подільській райдержадміністрації від 29.05.2019 №60, рекомендовано надати дозвіл ОСОБА_2 вільно спілкуватися з сином ОСОБА_4  кожного тижня у середу з 17 год. 00 хв. по 20 год. 00 хв. та неділю з 10 год. 00 хв. по 20 год. 00 хв. без присутності матері, при обов`язковій умові, що батько особисто буде забирати дитину з дому та привозити додому; рекомендовано матері ОСОБА_1 не перешкоджати вільно спілкуватися батькові ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_4 засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між ними (а.с.9).
З відповіді Служби у справах дітей Могилів-Подільської РДА від 11.12.2019 №1184 слідує, що ОСОБА_2 після прийняття рішення Комісії з питань захисту прав дитини від 29.05.2019 №60 неодноразово усно скаржився на невиконання ОСОБА_1 даного рішення та перешкоджання нею у спілкуванні із своїм сином ОСОБА_4 (а.с.10).
Встановивши вказані обставини у справі, взявши до уваги положення ст.141, 157-159 СК України, ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її виховані та визначив ОСОБА_2 способи його участі у виховані сина та спілкуванні з ним, взявши при цьому до уваги позицію відповідача, яка не заперечувала проти участі позивача у спілкуванні з дитиною, хоча і бажала, щоб спілкування відбувалося у її присутності. 
Висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову та усунення ОСОБА_2 перешкод у спілкуванні з сином ОСОБА_4 та його вихованні, а також визначених способів участі в такому вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не заперечує, а лише незгідна з тим, що побачення позивача з сином та їх спілкування буде відбуватися у її відсутність.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У ч. 2 ст. 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.
В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
ОСОБА_1 , зазначаючи в апеляційній скарзі про необхідність визначення побачень ОСОБА_2 з їхнім сином в її присутності протягом шести місяців з дня набрання рішенням законної сили не обґрунтовує при цьому таку позицію.
Зокрема, апелянт зазначає, що подаючи відзив на позовну заяву вона наполягала на наданні дозволу на побачення з сином в її присутності хоча б перші місяці виключно для інтересів дитини з ціллю його адаптації до батька та умов його проживання, однак, матеріали справи не містять заяв ОСОБА_1 по суті справи із запереченнями чи поясненнями щодо предмета спору з приводу необхідності проведення побачень дитини з батьком протягом певного часу у присутності матері.
Суд не може на власний розсуд визначати обставини, за яких слід обумовити побачення з дитиною в присутності матері.
Доказів того, що неповнолітній ОСОБА_4 є дитиною з інвалідністю та у зв`язку з цим потребує спеціальних умов чи особливого підходу, постійного стороннього нагляду відповідачем під час розгляду справи надано не було, а тому суд першої інстанції і не міг взяти до уваги вказану обставину.
Додане до апеляційної скарги посвідчення серії НОМЕР_2 від 27.01.2020 про призначення державної соціальної допомоги особі з інвалідністю з дитинства – ОСОБА_4 , 2014 року народження, не може прийматися до уваги, оскільки ОСОБА_1 не надано доказів неможливості його подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від неї.
Із цих же підстав до уваги також не береться і лист начальника Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області Жучковського В.П. №3343 від 06.06.2019 щодо розгляду повідомлення ОСОБА_1 .
Наявні в матеріалах справи психологічна характеристика та психологічний висновок психолога ОСОБА_6 не підтверджують позицію апелянта з приводу перебування дитини в тривожному стані та не обґрунтовують необхідність побачень батька з дитиною в присутності матері. 
Так, в психологічній характеристиці, наданій психологом 20.10.2020 (яка була надана суду до ухвалення рішення), навпаки стверджується про активність дитини, яка йде на контакт (має риси гіперактивності), продовжує відвідувати різноманітні гуртки.
В характеристиці не вказується на негативний вплив на дитину наявність у неї інвалідності, і в ній навпаки підтверджується те, що дитині «необхідна батьківська ОСОБА_7 », а не те, що її (батьківської любові) не вистачає.
Оцінюючи цю характеристику можна сказати, що вона має загальні характеризуючі дані дитини, в якій вказується, що мати звернулася (до психолога) для налагодження стосунків між нею і батьком, а не між батьком та дитиною.
Апелянтом не обґрунтовано, яким чином проведення зустрічей батька з дитиною у присутності матері сприятиме налагодженню відносин між ними.
Інший психологічний висновок (04.02.2021), доданий ОСОБА_1 до апеляційної скарги не приймається апеляційним судом, адже він не був поданий до суду першої інстанції, отже, і не досліджувався ним.
Апеляційний суд також звертає увагу, що Комісія з питань захисту прав дитини при Могилів-Подільській РДА вважала за доцільне визначити зустрічі батька з малолітнім сином без присутності матері.
Отже, підстав для зміни рішення суду та визначення побачень батька з сином в присутності матері колегія суддів не вбачає.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом неправильно застосовано норми матеріального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, 
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 червня 2021 року.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

М.М. Якименко