ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
26 травня 2021 року           справа №200/1376/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів: Міронової Г.М., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 р. у справі № 200/1376/20-а (головуючий І інстанції Дмитрієв В.С.) за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та не чинним рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                               ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі – відповідач, УПФУ), в якому просив:  визнати протиправним та нечинним з моменту прийняття рішення №2548 від 28 вересня 2019 року про відмову в перерахунку пенсії; зобов`язання зарахувати до страхового стажу для пенсії час перебування на інвалідності у зв`язку із нещасним випадком на виробництві у період з 5 жовтня 2016 року по 31 серпня 2019 року, як пільговий стаж шахтаря згідно статті 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення”; зобов`язати зарахувати до страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії по інвалідності згідно статті 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” періоди його роботи в ВП Шахта “Котляревська” ДП “Селидіввугілля” з 1 червня 2017 року по 31 серпня 2019 року; зобов`язати здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві у розмірі 80 % середньої заробітної плати, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність згідно статті 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” з 1 жовтня 2019 року на весь період отримання пенсії по інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року задоволено позовні вимоги, а саме суд: визнав протиправним рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області  №2548 від 28 вересня 2019 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язав Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії, з урахуванням висновків суду; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. 
Рішення суду набрало законної сили 28 серпня 2020 року, відповідно до ухвали Першого апеляційного адміністративного суду.
26 лютого 2021 року позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з заявою про ухвалення додаткового судового рішення, яка обґрунтована тим, що при ухваленні рішення судом було розглянуто, але не вирішено питання стосовно зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу для пенсії час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві у період з 5 жовтня 2016 року по 31 серпня 2019 року як пільговий стаж шахтаря згідно статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та здійснити перерахунок і виплату пенсії по інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві у розмірі 80% середньої заробітної плати, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 1 жовтня 2019 року на весь період отримання пенсії по інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві.
Додатковим рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року суд зобов`язав Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області  повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії, з урахуванням до пільгового стажу за Списком №1 період перебування ОСОБА_1 на інвалідності у зв`язку із трудовим каліцтвом з 10 листопада  2016 року по 31 серпня 2019 року та здійснити перерахунок і виплату пенсії по інвалідності відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 1 жовтня 2019 року. 
Відповідач, не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що положення закону вимагають наявність саме підземного стажу роботи за Списком № 1, проте відсутні дані про зайнятість позивача повний робочий день в шкідливих умовах праці на підземних роботах. Апелянт зазначає, що  статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію. Апелянт зазначає, що на час звернення відповідача із заявою про перерахунок пенсії, позивач не досяг пенсійного віку для призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. «а» ст. 13 Закону «Про пенсійне забезпечення» 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі – Закон № 1788-XII), та  не набув спеціального стажу роботи (25 років або 20 років) для призначення пенсії за віком на підставі ст. 14 Закону № 1788-XII, отже суд помилково дійшов до висновку про наявність підстав для здійснення перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серія НОМЕР_1 , виданим 3 червня 1999  року Селидівського МВУМВС України в Донецькій  області. Позивач перебуває на обліку у Селидовському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію по інвалідності 3 групи, що отримана внаслідок трудового каліцтва.
25 вересня 2019 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії по стажу відповідно до частини 4 статті 42  Закону України “Про загальнообов`язкове пенсійне страхування”, додавши копію трудової книжки та пільгову довідку.
Рішенням Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в перерахунку пенсії № 2548 від 28 вересня  2019 року, позивачу відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки згідно наданих документів та індивідуальних відомостей персоніфікованого обліку за період з 1 січня 2001 року по 31 серпня 2019 року встановлено, що  після призначення пенсії, страховий стаж становить 8 місяців, замість необхідних 2-х років. Наявність такого стажу обумовлена несплатою страхувальником щомісячних платежів по єдиному соціальному внеску до Пенсійного фонду України за періоди роботи з 1 червня 2017 року по 31 серпня 2019 року підприємством ВП “Шахта “Котляревська” ДП “Селидіввугілля”, що є порушенням вимог статті 24 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
З листа Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 9 жовтня 2019 року №194/0-01-01-08 вбачається, що для обчислення пенсії позивачу неможливо застосувати Закон України “Про підвищення престижності шахтарської праці”, так як відсутні 15 років на підземних роботах за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України. При цьому вказано, що згідно абзацу 4 пункту 1 статті 24 Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій” час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах лише для призначення пенсії за віком.
У трудовій книжці позивача Серія НОМЕР_2 містяться записи про роботу зокрема: з 10 листопада 2016 року по 10 січня 2017 року на підприємстві ВП “Шахта “Росія” ДП “Селидіввугілля” учнем електрослюсаря чергового по ремонту обладнання;  з 11 січня 2017 року по теперішній час електрослюсарем черговим та з ремонту обладнання. 
Проте такий період не зараховано до стажу роботи позивача у зв`язку з не сплатою страхових внесків. 
Згідно наказу ДП “Селидіввугілля” №105 від 23 травня 2017 року  Відокремлений підрозділ “Шахта “Росія” ДП “Селидіввугілля” з 18  липня 2017 року перейменовано на Відокремлений підрозділ “Шахта “Котляревська” ДП “Селидіввугілля”. 
Згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 (форма ОК-5) страхувальником (код 33621594, ВП “Шахта “Котляревська” ДП “Селидіввугілля” у період з червня  2017  року по січень  2020 року   заробітна плата нараховувалася, проте страхові внески не сплачено.
Згідно довідки  ВП “Шахта “Котляревська” ДП “Селидіввугілля” №07-04/341 від 29 січня 2020 року, єдиний соціальний внесок, нарахований на заробітну плату працівників ВП ш."Росія" (ВП ш."Котляревська") ДП "Селидіввугілля" за період з 1 червня 2017 року по 31 березня 2019 року, у Покровську ОДПІ - перерахований повністю, за період з 1 квітня 2019 року по 31 серпня 2019 року у Покровську ОДПІ - перерахований частково. Крім того, згідно довідки ВП “Шахта “Котляревська” ДП “Селидіввугілля” №04-22/342 від 29 січня 2020 року ОСОБА_1 дійсно працює на підприємстві ВП “Шахта “Котляревського” ДП “Селидіввугілля” на посаді електрослюсаря чергового та у період з  1 червня 2017 року по 31 серпня 2019 року роботодавець щомісячно нараховував єдиний соціальний внесок.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно  із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено  право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Частина 3 статті 4 Закону №  1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Положенням ч.1 ст. 9 Закону № 1058-IV (в редакції на час звернення з заявою про переведення на пенсію по інвалідності) передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до статті 1 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”, який набрав чинність 16.09.2008, в редакції на час звернення позивача з заявою, дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
За положенням частини  1 та 2 статті 10 зазначеного Закону, цей Закон набирає чинності з дня його опублікування. Дія частини першої статті 7 і статті 8 цього Закону поширюється також на пенсіонерів, пенсія яким була призначена до набрання чинності цим Законом.
Статтею 8 цього Закону в редакції на час звернення позивача з заявою визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону 1058-IV в редакції на час звернення позивача з заявою, мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи в розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Аналіз зазначених норм дає можливість дійти висновку, що дія цього Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»  поширюється на працівників, які зайняті на підземних роботах повний робочий день за Списком № 1, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону № 1788-ХІІ, yа пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботb працівники,  зайняті  повний  робочий  день  на  підземних роботах, на роботах  з  особливо  шкідливими  і  особливо  важкими умовами  праці,  - за списком N 1 виробництв, робіт, професій,  посад  і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:  чоловіки - після досягнення 50 років і при  стажі  роботи  не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. 
Працівникам, які мають  не  менше  половини  стажу  роботи  з особливо шкідливими і особливо важкими умовами  праці,  пенсії  на пільгових умовах призначаються із зменшенням  віку,  передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1  рік  за  кожний  повний  рік  такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці – жінкам/
Працівникам інших виробництв, професій  та  посад  дострокові пенсії залежно від умов праці (але не раніш  як  після  досягнення 55 років чоловіками і 50 років жінками) можуть встановлюватися  за результатами   атестації   робочих   місць   за   рахунок   коштів підприємств та  організацій,  призначених  на  оплату  праці,  які перераховуються до Пенсійного фонду України на виплату  пенсій  до досягнення працівником пенсійного віку,  передбаченого  статтею 12 цього Закону.
Порядок  пенсійного  забезпечення  осіб,  які  працювали   до введення в дію цього Закону на роботах  із  шкідливими  і  важкими умовами  праці,  передбачених  законодавством,  що  діяло  раніше, визначається статтею 100 даного Закону. 
Контроль за правильністю  застосування  списків  на  пільгове пенсійне забезпечення і якістю проведення атестації робочих  місць на підприємствах та в  організаціях,  підготовка  пропозицій  щодо вдосконалення   цих  списків  покладаються  на  центральний  орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.
Відповідно до пункту статті 14 Закону № 1788-ХІІ, gрацівники, безпосередньо  зайняті  повний  робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи  особовий  склад гірничорятувальних  частин)  по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин,  на  будівництві  шахт  і  рудників  та  в металургії,  -  за  списком  робіт  і  професій,    затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію  незалежно  від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25  років,  а працівники провідних професій на  цих  роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках,  машиністи гірничих  виймальних машин,  сталевари,  горнові, агломератники, вальцювальники  гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу  (вогневим  засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів    металургійного   виробництва   (відділень   нагрівальних колодязів  та  стриперних  відділень),  - за умови, якщо вони були зайняті  на  цих  роботах  не  менше  20  років.  Такий же порядок пенсійного    забезпечення    поширюється  і на працівників, безпосередньо  зайнятих  повний  робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку  вугілля,  сланцю,  руди  та  інших корисних копалин, що реструктуризуються  або  знаходяться  в  стадії ліквідації, але не більше  2  років.
При наявності стажу на підземних роботах  менше  10  років  у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний  повний  рік цих робіт пенсійний вік, передбачений  статтею  12  цього  Закону, знижується на 1 рік. 
Відповідно до п.2 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі – Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків
Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ, є зайняття повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1,, з урахуванням проведеної атестації робочих місць за час виконання роботи після 21 серпня 1992 року. 
Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 (далі – Порядок № 637).
Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України «Про охорону праці» час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.
Зазначені приписи кореспондуються з положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Так, згідно з ч. 5 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13 і 14).
За приписами п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
Період перебування позивача на інвалідності у зв`язку із нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням підтверджено довідками  до акта огляду медико-соціальної експертної комісії та не заперечується відповідачем.
Таким чином, час перебування позивача на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням з 5 жовтня 2016 року по 31 серпня 2019 року підлягає зарахуванню до страхового стажу та до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 і у пільгових розмірах.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, оскільки згідно з розрахунком стажу позивача, до пільгового стажу позивача за Списком №1 зараховано період роботи по 9 листопада 2016 року, до пільгового стажу за Списком №1 необхідно зарахувати період з 10 листопада 2016 року по 31 серпня 2019 року.
Верховний Суд у постанові від 20.11.2018 у справі №345/4616/16 дійшов правового висновку, що статтю 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» слід розглядати у нерозривному зв`язку зі списком № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.
Суд зазначає, що Закон України  «Про підвищення престижності шахтарської праці» поширюється на працівників, які зайняті на підземних роботах повний робочий день за Списком N 1, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Суд вважає помилковими посилання відповідача на необхідність досягнення віку для призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. «а» ст. 13 Закону «Про пенсійне забезпечення» 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі – Закон № 1788-XII), та  набуття спеціального стажу роботи (25 років або 20 років) для призначення пенсії за віком на підставі ст. 14 Закону № 1788-XII, оскільки положення  Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» таких вимог не містять. 
Суд зазначає, що застосування положень Закону України  «Про підвищення престижності шахтарської праці» пов`язуються саме з наявністю стажу на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком N 1, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. 
Враховуючи, що статтю 1 Закону України  «Про підвищення престижності шахтарської праці» слід розглядати у нерозривному зв`язку зі списком № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, відповідач безпідставно спірний періоди роботи позивача не зарахував до Списку № 1 та не зарахував до стажу роботи, який дає право на врахування цього стажу для перерахунку його пенсії відповідно статей 1, 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з дня його звернення.
Таки чином, матеріали справи містять належні усі передбачені законодавством документи щодо підтвердження пільгового стажу, зокрема Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1 (далі – Порядок № 22-1) та Порядком № 637, які підтверджують  стаж позивача.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, станом на 28 вересня 2019 року у позивача наявний пільговий стаж за Списком №1 -  13 років 10 місяців 24 дні, з урахуванням періоду перебування позивача на інвалідності у зв`язку з трудовим каліцтвом з 10 листопада 2016 року по 31 серпня 2019 року який зараховується до пільгового стажу роботи за Списком №1, стаж за Списком №1 складає понад 15 років.
Отже, стаж роботи позивача за Списком №1 складає більше 15 років та відповідно дає право позивачу на перерахунок пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46  Конституції України  кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено у зарахуванні спірного періоду роботи позивача до стажу роботи, який дає право на врахування цього стажу при первинному призначанні пенсії або на перерахунок його пенсії відповідно статей 1, 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                            ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 р. у справі № 200/1376/20-а - залишити без задоволення.
Додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 р. у справі № 200/1376/20-а  - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 26 травня 2021 року.

Суддя-доповідач                                                                                Е.Г. Казначеєв

Судді                                                                                                   І.В. Сіваченко 

                                                                                                            Г.М. Міронова