Ухвала
 
24 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 129/2115/15-ц
 
провадження № 61-7529ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М., 
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 01 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю, визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя, поділ спільного сумісного майна подружжя, встановлення порядку користування земельною ділянкою, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю, визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя, поділ спільного сумісного майна подружжя, встановлення порядку користування земельною ділянкою.
 
У серпні 2015 року ОСОБА_1 подав зустрічний позов до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю, визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя, поділ спільного сумісного майна, встановлення порядку користування земельною ділянкою подружжя.
 
Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 01 грудня 2020 року в задоволенні первісного позову ОСОБА_2 відмовлено.
 
Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
 
Встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 26 липня 2010 року по червень 2015 року.
 
Визнано житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
 
Поділено спільне сумісне майно подружжя, визнавши: за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 ; за  ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 .
 
У задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовлено.
 
Постановою Вінницького апеляційного суду від 01 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.
 
Рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 01 грудня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено.
 
Визнано ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим будинком з господарськими спорудами та будівлями, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.
 
В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
У травні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 01 квітня 2021 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 21 травня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків щодо підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі, оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.
 
У червні 2021 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 21 травня 2021 року, з яких вбачається, що недоліки усунуто заявником. 
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 18 червня 2018 року у справі № 711/5108/17, № провадження № 61-1935св18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 390, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати з Ладижинського міського суду Вінницької області цивільну справу № 129/2115/15-ц за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю, визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя, поділ спільного сумісного майна подружжя, встановлення порядку користування земельною ділянкою.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 19 липня 2021 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                               Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян