ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року	Львів	Справа № 260/790/21 пров. № А/857/6631/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі: 
          головуючого судді Довгополова О.М., 
          суддів  Гудима Л.Я., Святецького В.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду   від 15 березня 2021 року про повернення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" до Головного управління ДПС у Закарпатській області  про визнання протиправним наказу, -

суддя (судді) в суді першої інстанції – Калинич Я.М.,
місце ухвалення рішення – м. Ужгород,
                                                       
                                                               ВСТАНОВИВ:

Адвокат Жовнерович О. В. звернувся до суду в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" із позовом до Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області, в якому просив про визнання протиправним та скасування наказу про проведення фактичної перевірки. 
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду   від 15 березня 2021 року позовну заяву повернуто.
Ухвала мотивована тим, що у разі надання адвокатом правової допомоги в суді ордер має містити назву суду, в якому адвокат надає правову допомогу.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що посилання суду першої інстанції на норми рішення Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36 є безпідставним, оскільки таке втратило чинність. Щодо правомірності зазначення назви органу, скаржник вказує, що під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів, визначених п.2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». 
В зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, колегія суддів відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що частиною 1 ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства /КАС/ України встановлено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Відповідно до ч. 1 ст. 57 зазначеного Кодексу представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Згідно з ч. 4 ст. 59 КАС України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Пунктом 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.
Підстави для здійснення адвокатської діяльності визначені ст.26 зазначеного Закону, відповідно до якої адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Ордером є письмовий документ, що у випадках, установлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням і повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.
Рішенням Ради адвокатів України № 41 від 12.04.2019 р. затверджено Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції.
Відповідно до п. 4 Положення ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.
Згідно з підпунктом 12.4 п. 12 Положення ордер містить, зокрема, такі реквізити як серію, порядковий номер ордера; назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Згідно з пунктом 11 Положення, Ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.
Таким чином,   законодавець чітко вказав на обов`язок адвоката вказувати в ордері судові органи, в яких він надає правову допомогу, зокрема в графі «Назва органу, у якому надається правова допомога», а тому колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що у разі надання адвокатом правової допомоги в суді ордер має містити назву суду, в якому адвокат надає правову допомогу.
З матеріалів справи слідує, що до позовної заяви адвокатом Жовнеровичем О.В. долучено ордер № 1054643, серія ВС від 04.01.2021 р. на надання правової допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" у судах загальної та спеціалізованої юрисдикції усіх рівні (інстанціях), включаючи першу, апеляційну та касаційну інстанції (а.с. 9).
Разом з тим, доказів щодо уповноваження адвоката на вчинення будь-яких процесуальних дій від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" у Закарпатському окружному адміністративному суді не надано.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019р. у справі №9901/939/18 зроблено висновок про те, що якщо в ордері не зазначено конкретної назви суду, у якому адвокат надає правову допомогу, такий ордер не можна визнати документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. При цьому в ордері, який був предметом розгляду справі № 9901/939/18, зазначено, що адвокат надає правову допомогу у всіх органах, установах, організаціях та підприємствах, а також судах у всіх без винятку справах.
Системний аналіз зазначених норм та висновків суду касаційної інстанції дає підстави для висновку, що в разі надання адвокатом правової допомоги в суді в ордері має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду.
Щодо твердження скаржника про безпідставність посилання суду першої інстанції на норми рішення Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, оскільки таке втратило чинність, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. 
Водночас, колегія суддів, досліджуючи Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції, затверджене Рішенням Ради адвокатів України № 41 від 12.04.2019 р., дійшла висновку про аналогічне з Рішення Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36 врегулювання вимог до ордеру про надання правової допомоги, а тому, на думку колегії суддів, помилкове посилання суду першої інстанції на норми попередньодіючого порядку не призвело до неправильної оцінки обставин, що мають значення для справи. 
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.  
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду – без змін. 
Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -           

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта"  залишити без задоволення.
Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду  від 15 березня 2021 року про повернення позовної заяви у справі № 260/790/21 залишити без змін.
 Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. М. Довгополов 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. В. Святецький