Ухвала 
 
12 травня 2021 року
м. Київ
 
справа № 766/10404/19
 
провадження № 61-16477 св 20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., 
Лідовця Р. А., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ; 
відповідачі:  ОСОБА_2 , товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт-Фактор»;
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну 
скаргу ОСОБА_2 на постанову Херсонського апеляційного суду від 24 вересня 2020 року у складі колегії суддів: 
Приходько Л. А.,Базіль Л. В., Бездрабко В. О., 
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2021 року зупинено касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Еліт-Фактор» про визнання договорів відступлення права вимоги недійсними, скасування їх державної реєстрації до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 346/1305/19, провадження № 14-181цс20, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Безрукий О. В., про звільнення майна з-під арешту.
У березні 2021 року до Верховного Суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 - про поновлення касаційного провадження у вищевказаній справі. 
Заява мотивована тим, що у Верховного Суду не було підстав для зупинення касаційного провадження, так як судові рішення у справі № 766/10404/19, яка переглядається, та судові рішення у справі № 346/1305/19, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені не у подібних правовідносинах. Так, постановляючи ухвалу від 09 грудня 2020 року про передачу справи № 346/1305/19 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважала за необхідне відступити від правових висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених 
у раніше ухвалених судових рішеннях Верховного Суду України (постанова Верховного Суду України від 15 квітня 2015 року у справі № 6-59цс15 
та від 02 вересня 2015 року у справі № 6-667цс15), а також постанови 
Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі 
№ 465/646/11, провадження № 14-222цс18, оскільки зроблені у них 
висновки не відповідають розумінню нікчемного правочину, закріпленому 
в ЦК України, і на рівні норм ЦК України або іншого закону відсутня вказівка про нікчемність правочину про відступлення права вимоги фізичній особі за кредитним договором. 
Водночас предметом позовних вимог у справі № 346/1305/19 є звільнення майна з-під арешту. Суди попередніх інстанцій відмовили у задоволенні позовних вимог про звільнення майна з-під арешту на підставі конструкції «віртуальної» нікчемності та без визнання договорів про відступлення 
права вимоги недійсними не застосували умови відповідних договорів для регулювання відносин сторін. 
Разом з тим, предметом позовних вимог у справі № 766/10404/19, яка переглядається Верховним Судом, є визнання договорів відступлення права вимоги недійсними. Позивач вважав, що договір про відступлення права вимоги за кредитним договором від 19 квітня 2005 року та договір відступлення права вимоги за договором іпотеки від 19 квітня 2005 року 
не є нікчемними правочинами, недійсність яких встановлена законом (частина друга статті 215 ЦК України), а є оспорюваними правочинами 
і спростувати презумпцію їх правомірності (стаття 204 ЦК України) можна лише у судовому порядку, звернувшись із позовом на підставі частини першої статті 215 ЦК України.
Отже, на відміну від справи № 346/1305/19, яка переглядається Великою Палатою Верховного Суду, у справі № 766/10404/19 відсутня конструкція «віртуальної» нікчемності. 
Розглянувши вказану заяву представника ОСОБА_1 - 
ОСОБА_5 , про поновлення касаційного провадження у справі, Верховний Суд дійшов таких висновків. 
1. Частиною першою статті 254 ЦПК України визначено, що провадження 
у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення.
Верховний Суд вважає, що для розгляду вищевказаної заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 - необхідно поновити касаційне провадження у справі № 766/10404/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Еліт-Фактор» про визнання договорів відступлення права вимоги недійсними. 
2. Заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 - задоволенню не підлягає, оскільки судові рішення у справі, яка переглядається, та судові рішення у справі, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах, а саме щодо недійсності правочину 
про відступлення права вимоги за кредитним договором фізичній особі. При цьому підставою передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду є відступлення від правового висновку, у тому числі, викладеного 
у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2020 року 
у справі № 638/22396/14-ц, провадження № 14-16цс20, на яку посилаються сторони у цій справі.
Доводи заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 - про те, що на відміну від справи № 346/1305/19, яка переглядається Великою Палатою Верховного Суду, у справі № 766/10404/19 відсутня конструкція «віртуальної» нікчемності правочину, не свідчить про відмінність правовідносин, так як для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, чи є правочин про відступлення права вимоги за кредитним договором фізичній особі недійсним в силу вимог закону.
3. Враховуючи те, що заява представника ОСОБА_1 - 
ОСОБА_5 - задоволенню не підлягає, а справа № 346/1305/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Безрукий О. В., про звільнення майна з-під арешту передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду (провадження № 14-181цс20) і її касаційний розгляд не закінчено, то касаційне провадження у справі, що переглядається, підлягає зупиненню.
Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що 
у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, Об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. 
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.
Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.
Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, частиною першою статті 254, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , товариства 
з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Еліт-Фактор» 
про визнання договорів відступлення права вимоги недійсними, 
скасування їх державної реєстрації за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Херсонського апеляційного суду 
від 24 вересня 2020 року для розгляду заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 - про поновлення касаційного провадження у вищевказаній справі. 
У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 - про поновлення касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 
до ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Еліт-Фактор» про визнання договорів відступлення права вимоги недійсними, скасування їх державної реєстрації за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Херсонського апеляційного суду від 24 вересня 2020 року відмовити.
Касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 
до ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Еліт-Фактор» про визнання договорів відступлення права вимоги недійсними, скасування їх державної реєстрації за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Херсонського апеляційного суду від 24 вересня 2020 року зупинити 
до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 346/1305/19, провадження № 14-181цс20, 
за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Безрукий Олег Васильович, про звільнення майна з-під арешту.
Ухвала оскарженню не підлягає.   
 
Головуючий                                                                                    Д. Д. Луспеник
 
Судді:                                                                                               І. А. Воробйова 
 
                                                                                                            Б. І. Гулько
 
                                                                                                            Г. В. Коломієць
 
                                                                                                            Р. А. Лідовець