Постанова  
Іменем України
 
26 травня 2021 року
м. Київ
 
справа № 310/10313/18
провадження № 61-14885св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач  - ОСОБА_1 ,
відповідач - Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», 
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 лютого  2019 року у складі судді Стручкової Л. І. та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 червня 2019 року у складі колегії суддів: Гончар М. С., Кочеткової І. В., Маловічко С. В.
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» (далі - ПАТ «Запоріжгаз») про визнання незаконним нарахування вартості не облікованого природного газу, скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення.
Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є споживачем послуг 
з газопостачання. 31 липня 2013 року працівниками ПАТ «Запоріжгаз» за її адресою встановлено лічильник газу UG типорозміру G-4 (завод виробник Метрікс) заводський №028337, 1995 року випуску, який опломбовано пломбою № К11800005, про що складено відповідний акт, який підписано представниками ПАТ «Запоріжгаз» та позивачем. 
18 грудня 2013 року працівниками ПАТ «Запоріжгаз» проведено переопломбування лічильника газу UG G-4 заводський № 028337 та встановлено пломбу № R12279649, про що складено акт на встановлення/зняття охоронної пломби на ПЛГ №12.
12 березня 2018 року працівником ПАТ «Запоріжгаз» за адресою позивача  виявлено порушення - несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, а саме: розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено охоронну пломбу № R12279649 в місці приєднання зазначеного лічильника газу до діючого газопроводу, про що складено акт про порушення  №1554, який підписаний позивачем з наступними зауваженнями: «Розрив пломбувального матеріалу пов`язано з поганими погодними умовами. Лічильник вкрився кригою». 
14 березня 2018 року представниками ПАТ «Запоріжгаз» побутовий лічильник газу UG G-4 заводський №028337 демонтовано та поміщено в пакет, який опломбовано пломбою № С41788257, про що складено протокол направлення засобу вимірювальної техніки на позачергову повірку № 000454. 
16 березня 2018 року в приміщенні Управління метрології ПАТ «Запоріжгаз» державним повірником ДП «Запорізький науково-виробничий центр стандартизації метрології та сертифікації» проведено позачергову повірку вказаного побутового лічильника газу, за результатами якої лічильник газу було визнано придатним до подальшої експлуатації, про що свідчить протокол повірки № 698. Після повірки 23 березня 2018 року працівниками 
ПАТ «Запоріжгаз» за адресою позивача був встановлений вищевказаний побутовий лічильник природного газу, про що складено акт про монтаж засобу вимірювальної техніки № 915283. 
23 березня 2018 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем, без її присутності, було розглянуто акт про порушення від 12 березня 2018 року № 1554 та прийнято рішення про його задоволення, у зв`язку з чим здійснені донарахування обсягу природного газу за період з 13 вересня 2017 року по 28 лютого 2018 року відповідно до вимог пункту 1 глави 3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, про що свідчить протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз», яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення 
№ 854. 
Згодом на її адресу надійшов лист від 01 червня 2018 року від ПАТ «Запоріжгаз» з вимогою сплатити 34 496,60 грн за порушення Кодексу газорозподільних систем (п. 1.3 глави 2 розділу XI - несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу). Підставою нарахування санкцій було розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено охоронну пломбу. До листа доданий акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) газу від 30 травня 2018 року та рахунок на сплату. Крім цього, без будь-яких попереджень та повідомлень 14 вересня 2018 року співробітниками ПАТ «Запоріжгаз» був відключений будинок позивача від газопостачання, чим були порушені її права, як споживача. 
Вважає акт про порушення таким, що не відповідає Кодексу газорозподільних систем, оскільки в ньому детально не вказано вид, обставини та сутність порушення. Зокрема, жодних ознак наявності несанкціонованого втручання 
в роботу ЗВТ в акті не наведено. На підставі яких візуальних даних вбачається втручання в роботу ЗВТ в акті не зазначено. Само по собі пошкодження пломб (у даному випадку пломбувального матеріалу) ще не є втручанням в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку, оскільки таке пошкодження повинно мати відповідні наслідки як то: витрати (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи 
з порушенням законодавства); встановлення викривлення даних обліку природного газу. 
За таких обставин, позивач просила визнати незаконним нарахування їй вартості необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу за період з 13 вересня 2017 року по 28 лютого 2018 року на суму 34 496,60 грн, скасувавши рішення комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз», яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення від 
23 березня 2018 року, оформленого протоколом від 23 березня 2018 року №854 по розгляду акту про порушення №1554 від 12 березня 2018 року, про виконання розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу 
і його вартості на суму 34 496,60 грн.      
Короткий зміст рішень судів першої  та апеляційної інстанцій 
Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 лютого 2019 року, залишеного без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 13 червня 2019 року, в задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду першої та апеляційної інстанцій мотивовані тим, що дії відповідача по нарахуванню вартості необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу за період з 13 вересня 2017 року по 28 лютого 2018 року на суму 34 496,60 грн за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ шляхом пошкодження пломби, оформленого актом-розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості на підставі акту про порушення №1554 від 12 березня 2018 року відповідають вимогам закону. Позивач належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, на які вона посилалася в обґрунтування своїх позовних вимог, не надала. 
Аргументи учасників справи
У серпні 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.
Касаційну скаргу мотивовано тим, що позивач не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, зокрема, про те, що сам факт пошкодження пломби є порушенням, наслідком якого є складення акту про порушення та донарахування необлікованих об`ємів природного газу і його вартості, при цьому фіксація такого порушення процедурно не пов`язана 
з проведенням позачергової повірки чи експертизи. Вважає, що таке твердження спростовується фактичними обставинами справи та нормами матеріального права.   
У вересні 2019 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», яке є правонаступником ПАТ ««Запоріжгаз», подало відзив на касаційну скаргу, в якому просить оскаржені судові рішення залишити без змін, касаційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що вказані рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Рух справи
Ухвалою Верховного Суду від 19 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Ухвалою Верховного Суду від 17 травня 2021 року справу призначено до судового розгляду.
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду
Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Суди встановили, що ПАТ «Запоріжгаз» з 01 липня 2015 року на підставі ліцензії з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газу серія АЕ № 642479 здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності та користуванні, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління, відповідно є оператором газорозподільної системи.
ОСОБА_1 , яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , є споживачем послуг 
з газопостачання.
31 липня 2013 року представниками відповідача споживачу ОСОБА_1 встановлено лічильник газу типу «Симетрикс», 1995 року виготовлення, та опломбовано його.    
12 березня 2018 року працівниками ПАТ «Запоріжгаз» на на АДРЕСА_1, за участю споживача ОСОБА_1 , складено акт про порушення № 1554, яким встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем шляхом несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено охоронну пломбу № R12279649 в місці приєднання зазначеного лічильника газу до діючого газопроводу.
Зазначений акт підписано працівниками ПАТ «Запоріжгаз» та позивачем 
з наступними зауваженнями: «Розрив пломбувального матеріалу пов`язано 
з поганими погодними умовами, лічильник вкрився кригою».
14 березня 2018 року представниками ПАТ «Запоріжгаз» побутовий лічильник   демонтовано та поміщено в пакет, який опломбовано пломбою № С41788257, про що складено протокол направлення засобу вимірювальної техніки на позачергову повірку № 000454.
16 березня 2018 року державним повірником ДП «Запорізький науково-виробничий центр стандартизації метрології та сертифікації» проведено позачергову повірку вказаного побутового лічильника газу, за результатами якої лічильник газу визнано придатним до подальшої експлуатації.
23 березня 2018 року працівниками ПАТ «Запоріжгаз» за адресою АДРЕСА_1, в присутності споживача ОСОБА_1 , встановлено вказаний побутовий лічильник природного газу, про що складено акт про монтаж засобу вимірювальної техніки № 915283.
23 березня 2018 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем розглянуто акт про порушення № 1554 від 
12 березня 2018 року та прийнято рішення № 854 про його задоволення, 
в зв`язку з чим здійснені донарахування обсягу природного газу за період 
з 13 вересня 2017 року по 28 лютого 2018 року, про що свідчить протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз».  
01 червня 2018 року ПАТ «Запоріжгаз» надіслало ОСОБА_1 лист 
з вимогою щодо сплати 34 496,60 грн за порушення Кодексу газорозподільних систем (п. 1.3 глави 2 розділу XI - несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу), до якого додано акт розрахунок та рахунок на оплату вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу
Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частина п`ята статті 263 ЦПК України).
Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження (пункти 1 та 2 частини першої статті 264 ЦПК України).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частини перша, п`ята, шоста, сьома статті 81 ЦПК України).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з мотивувальної частини із зазначенням, зокрема доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі 
і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 квітня 2019 року у справі № 535/868/18 (провадження № 61-2151св19) вказано, що: «відмовляючи у задоволенні позову ПАТ «Полтавагаз», суд першої інстанції, з висновками якого погодився 
й апеляційний суд, встановивши повно та всебічно обставини справи, дослідивши, врахувавши та надавши оцінку всім поданим сторонами доказам за своїм внутрішнім переконанням на предмет їх належності, достовірності та достатності, обґрунтованого виходив із того, що позивач не довів достатніми та допустимими доказами факт вчинення відповідачем правопорушення на ринку природного газу щодо несанкціонованого відбору природного газу, пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра лічильника газу, що впливає на результати вимірювання, або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи 
з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу (тобто знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку). Суди попередніх інстанцій вірно вказали, що перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування здійснюється 
у випадку доведеності пошкодження лічильника газу або робота комерційного ВОГ чи його складових у позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно, але ПАТ «Полтавагаз» не доведено вчинення відповідачем таких дій, зокрема, актом експертизи лічильника газу від 
02 березня 2018 року № 10608 встановлено факт зупинки відлікового механізму при дії спрямованого магнітного поля, однак не доведено та не встановлено факту впливу стороннього фактору на результати вимірювання або викривлення даних обліку природного газ».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 914/2384/17 вказано, що: «відповідно до абз.3 п.1 розділу 2 глави ХІ Кодексу ГРС до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Згідно з п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу є втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (у тому числі, лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи 
з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Проаналізувавши зміст вказаного положення, слід констатувати правильність висновку суду першої інстанції про те, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, зокрема, наявності наскрізного отвору у корпусі лічильника споживача, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням). Висновок суду апеляційної інстанції про те, що самі по собі отвори є втручанням у роботу лічильника, які є аналогічними зриву пломби та не потребують проведення відповідної експертизи, не ґрунтуються на нормах права та здійснений внаслідок вільного помилкового тлумачення зазначених вище положень законодавства».
Таким чином, для покладення на споживача відповідальності у виді нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу вимагається встановлення фактів несанкціонованого втручання споживача 
у роботу засобу вимірювальної техніки (лічильника) та викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням).
Апеляційний суд не надав належну оцінки доводам позивача щодо відсутності належних, достатніх та допустимих доказів вчинення нею такого порушення як несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки (лічильника).
За таких обставин висновок апеляційного суду про несанкціоноване втручання позивача в роботу засобу вимірювальної техніки (лічильника) та залишення без змін рішення суду першої інстанції про відмов у задоволенні позову 
є передчасним.
Суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з огляду на положення статті 400 ЦПК України.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалене без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду апеляційної інстанції скасувати та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України 
у постанові суду касаційної інстанції має бути зазначено про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими 
в статтях 141-142 ЦПК України. У частинах першій, тринадцятій статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження 
№ 61-39028св18) зроблено висновок, що: «У разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення 
з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».
Аналогічної позиції дотримується і Велика Палата Верховного Суду (див. постанови від 27 листопада 2019 року у справі № 242/4741/16-ц (провадження № 14-515цс19), від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження 
№ 12-161гс19)).
Тому розподіл судових витрат,понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Керуючись статями 400, 402, 409, 411, 416 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Запорізького апеляційного суду від 13 червня 2019 року скасувати.
Передати справу № 310/10313/18 на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Запорізького апеляційного суду від 13 червня 2019 року втрачає законну силу.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                           В. І. Крат
 
Судді:                                                                                     Н. О. Антоненко
 
І. О. Дундар
 
                                                                                              Є. В. Краснощоков
 
М. Ю. Тітов