ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року	Львів	Справа № 380/9447/20 пров. № А/857/3429/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,
суддів – Обрізка І. М., Онишкевича Т. В., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року, ухвалене головуючим суддею Кузаном Р. І. у м. Львові, у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,
                                                    В С Т А Н О В И В:

28.10.2020 Головне управління ДПС у Львівській області звернулось в суд з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення з відповідача податкового боргу в сумі 113924 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що внаслідок несплати відповідачем узгодженого податкового зобов`язання з штрафних санкцій, застосованих на підставі податкового повідомлення-рішення від 31.05.2017 № 0008381407, у відповідача наявний податковий борг у розмірі 113924 грн, який підлягає стягненню в судовому порядку.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 позов задоволено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує відсутністю підстав для стягнення з неї податкового боргу у сумі 113924 грн, оскільки штрафні санкції, у зв`язку з несплатою яких такий борг виник, до неї застосовані податковим повідомленням-рішенням, яке оскаржене в судовому порядку та скасовано рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 у справі № 813/229/17, яке набрало законної сили 14.01.2021.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому її заперечує, покликається на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.
Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь головуючого судді, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець.
Згідно з довідкою про наявність заборгованості з податків і зборів (обов`язкових платежів), що контролюються Головним управлінням ДПС у Львівській області від 06.08.2020 №32802/10/52.09-07 податковий борг позивача станом на 06.08.2020 становить 113924 грн.
З аналізу даної довідки слідує, що податковий борг виник у зв`язку з несплатою штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій, на підставі податкового повідомлення-рішення від 31.05.2017 №0008381407 на суму 113924,00 грн.
З метою погашення податкового боргу податковим органом було сформовано та надіслано відповідачу податкову вимогу від 25.03.2019 № 6661-55 на суму 113924 грн.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем у встановлений законодавством строк не сплачено податковий борг в розмірі 113924 грн, наявність якого підтверджено належними та допустимими доказами. 
Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Статтею 68 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
За положеннями підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Згідно з підпунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Підпунктом 56.15 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.
Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.
Відповідно до підпункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Таким чином, у разі незгоди з податковим повідомленням-рішенням, яким платнику податків визначено грошове зобов`язання, останній має право оскаржити таке податкове повідомлення-рішення в адміністративному чи судовому порядку. Протягом строку оскарження грошове зобов`язання вважається неузгодженим.
Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно з пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Відповідно до пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що узгоджене грошове зобов`язання, не сплачене платником податків у добровільному порядку в строки, визначені законодавством, набуває статусу податкового боргу, з метою стягнення якого контролюючий орган має право звертатись з відповідним позовом до суду.
Як встановлено з матеріалів справи, за відповідачем рахується податковий борг на загальну суму 113924 грн по штрафних санкціях, нарахованих на підставі прийнятого податкового повідомлення-рішення від 31.05.2017 № 0008381407.
Відповідач скористалася своїм правом на оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення у судовому порядку.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 у справі № 813/2229/17 адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 31.05.2017 № 0008381407.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову відмовлено.
Натомість, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.01.2021 постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 скасовано, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 змінено в мотивувальній частині. В іншій частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 залишено без змін.
Отже, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 31.05.2017 № 0008381407 набрало законної сили 14.01.2021.
Відтак, грошові зобов`язання відповідача, визначені зазначеним вище податковим повідомленням-рішенням, скасовані в судовому порядку з 31.10.2016.
Що стосується доводів позивача, що на момент звернення до суду з позовом та розгляду справи судом першої інстанції грошові зобов`язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в розмірі 113924 грн по штрафних санкціях, нарахованих на підставі прийнятого податкового повідомлення-рішення від 31.05.2017 № 0008381407, були узгодженими, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки суд першої інстанції, достеменно володіючи інформацією про наявність судового провадження №813/2229/17, не скористався правом, наданим статтею 236 Кодексу адміністративного судочинства України, щодо зупинення провадження у справі, судове рішення у якій має вирішальне значення для правильного вирішення даного спору.
Вказані обставини безпосередньо вплинули на результат розгляду цієї справи, характер спірних правовідносин у якій хронологічно та сутнісно є наслідком спору, що був предметом розгляду у справі № 813/2229/17.
Отже, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 113924 грн податкового боргу.
За наведених обставин, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття постанови про відмову в задоволенні позову.
Згідно з частиною шостою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як встановлено апеляційним судом з матеріалів справи, відповідач за подання апеляційної скарги сплатила судовий збір в розмірі 3153 грн судового збору.
Враховуючи викладене, а також те, що апеляційна скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягає задоволенню, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність стягнення на її користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області судових витрат в розмірі 3153 грн.
Керуючись статтями 311, 315, 317, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                                П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року у справі № 380/9447/20 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову Головного управління ДПС у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (код ЄДРПОУ 43143039, місцезнаходження: вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати в розмірі 3153 (три тисячі сто п`ятдесят три) грн.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	Л. П. Іщук 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	Т. В. Онишкевич  	
Повне судове рішення складено 08.06.2021