ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 820/6812/16
адміністративне провадження № К/9901/38294/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,
розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу №  820/6812/16
за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ГЕРМЕС-СЕРВІС» до Центральної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення - рішення,
за касаційною скаргою Центральної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду (колегія у складі суддів: В. В. Старостін, А. О. Бегунц, С. С. Рєзніклва) від 24 квітня 2017 року,
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ГЕРМЕС-СЕРВІС» (далі - Товариство, позивач) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центральної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просило: 
- скасувати податкове повідомлення-рішення від 01 листопада 2016 року № 0001154000.
2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01 листопада 2016 року контролюючим органом, на підставі висновків камеральної перевірки прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення, яким застосовано до позивача штраф за реалізацію пального без реєстрації платником акцизного податку в розмірі 2 052 715,10 грн. Вказане податкове повідомлення-рішення позивач вважає таким, що підлягає скасуванню, оскільки реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три дні до початку здійснення реалізації пального заяви. При цьому, форма заяви була затверджена наказом Міністерства фінансів України від 25 лютого 2016 року № 218, який набрав чинність 12 квітня 2016 року, а спірні правовідносини виникли в березні 2016 року. Таким чином, підстав для реєстрації до 12 квітня 2016 року не існувало у зв`язку з відсутністю затвердженої форми заяви.
3. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року у задоволені позову відмовлено.
4. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року скасовано постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року та прийнято нову постанову, якою позов задоволено.
Скасовано податкове повідомлення-рішення від 01 листопада 2016 року № 0001154000
5. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, 22 травня 2017 року відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року залишити в силі.
6. Ухвалою Вищого адміністративного суду України, після усунення недоліків касаційної скарги, від 21 червня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, встановлено строк для подання заперечення на касаційну скаргу.
7. Вищим адміністративним судом України справа до розгляду не призначалася.
8. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.
9. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
10. 14 березня 2018 року касаційну скаргу Центральної об`єднаної державної податкової інспекції м.  Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року у справі № 820/6812/16 передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (склад колегії суддів: Шипуліна Т. М. - головуючий суддя, Бившева Л. І., Хохуляк  В. В.).
11. 19 вересня 2018 року на адресу Верховного Суду надійшло клопотання, у я кому відповідач просить прискорити розгляд касаційної скарги.
12. На підставі розпорядження в. о. заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду № 2222/0/78-20 від 18 листопада 2020 року призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи, у зв`язку з ухваленням Вищою радою правосуддя рішення від 15 жовтня 2020 року № 2830/0/15-20 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у зв`язку з поданням заяви про відставку».
13. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 25 листопада 2020 року, визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя, Дашутін І. В., Шишов О. О.
14. Ухвалою Верховного Суду від 30 березня 2021 року справу прийнято до провадження, розгляд касаційної скарги Центральної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року у справі № 820/6812/16 розпочато спочатку. Позивачу та відповідачам у 10-дений строк з дня отримання копії цієї ухвали подати відзив на касаційну скаргу та всі письмові докази, які підтверджують заперечення проти касаційної скарги, а також документ, що підтверджує надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів відповідачу.
15. 26 квітня 2021 року на адресу Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому позивач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в задоволенні касаційної скарги відмовити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.
16. Ухвалою Верховного Суду від 27 квітня 2021 року закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.
IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
17. Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ГЕРМЕС-СЕРВІС» зареєстровано як юридична особа, перебуває на обліку в Центральній ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області як платник податків.
18. Центральної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області в серпні 2016 року проведена камеральна перевірка ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ГЕРМЕС-СЕРВІС» з питань реалізації пального без реєстрації платником акцизного податку за березень 2016 року, за результатами якої складено акт від 09 серпня 2016 року № 3119/20-30-40/33204435, у висновках якого встановлено, що ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ГЕРМЕС-СЕРВІС» порушено вимоги пункту 117.3 статті 117 Податкового кодексу України, реалізовано «метанол технічний» код УКТЗЕД 29051100000, згідно бази ЄРНП у березні 2016 року без реєстрації як платника акцизного податку на загальну суму з ПДВ 2 052 715,10 грн.
19. На підставі висновків, викладених в акті камеральної перевірки, контролюючим органом винесене податкове повідомлення-рішення від 01 листопада 2016 року № 0001154000, яким нараховано штрафні (фінансові) санкції за платежем податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів в розмірі 2 052 715,10 грн.
20. Не погоджуючись з податковим повідомленням - рішенням від 01 листопада 2016 року № 0001154000 позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
21. Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що в ході судового розгляду позивачем суду не надано жодного доказу складання та подання заяви у будь-якій формі про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального до податкового органу.
22. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позовних вимог, дійшов висновку про те, що позивач був позбавлений можливості подати в строки визначені підпунктом 212.3.4 пунктом 212.3 статті 212 Податкового кодексу України подати заяву про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального, у зв`язку з відсутністю затвердженої форми відповідної заяви.
23. На обґрунтування такого висновку апеляційний суд зауважив, що відповідно до змісту листів ДФС України від 15 лютого 2016 року № 3231/6/99-99-19-03-03-15 та від 12 лютого 2016 року №  3049/6/99-99-19-03-03-15 встановлено, що на час спірних правовідносин форма заяви про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального знаходилась на стадії впровадження, вказані листи не містять рекомендації подавати відповідну заяву у довільній формі.
24. А також, судом апеляційного інстанції з`ясовано, що позивач не був платником акцизного податку по договорам з постачальником, що перевірялися під час проведення камеральної перевірки (а.с. 10-11), а тому шкоди інтересам держави у вигляді несплати до бюджету акцизного збору не настало.
25. Суд апеляційної інстанції також зазначив, що доводи апеляційної скарги про неможливість податкового органу з`ясувати з поданих позивачем податкових накладних факту порушення позивачем підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 Податкового кодексу України, оскільки такі накладні не містять відомостей про дату та сам факт передачі, відпуску чи відвантаження пального, не прийняв до уваги, оскільки не є фактом, що має юридичне значення для вирішення справи по суті.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
26. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у справі.
27. В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права: підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 Податкового кодексу України та норми Порядку електронного адміністрування реалізації пального, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року № 113. Вважає, що позивач правомірно притягнутий до передбаченої у пункті 117.3 статті 117 Податкового кодексу України відповідальності, оскільки, відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних позивач протягом березень 2016 року реєстрував податкові накладні на реалізацію «метанолу технічного», що вказує на здійснення ним діяльності з реалізації пального, без набуття статусу платника акцизного податку.
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
28. Враховуючи положення пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 460-ІХ, а також те, що касаційна скарга на судові рішення у цій справі була подана до набрання чинності цим Законом і розгляд їх не закінчено до набрання чинності цим Законом, Верховний Суд розглядає цю справу у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Отже, застосуванню підлягають положення Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року.
29. Верховний Суд, переглянувши оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.
30. За визначенням підпункту 14.1.141-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (надалі - ПК України, в редакції чинній на час спірних правовідносин) пальним визнається нафтопродукти, скраплений газ, паливо моторне альтернативне, паливо моторне сумішеве, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, інші товари, зазначені у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу.
31. Реалізація пального для цілей розділу VI Кодексу - це будь-які операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів купівлі-продажу, міни, поставки, дарування, комісії, доручення (в тому числі передача на комісійну/довірчу реалізацію), поруки, інших господарських та цивільно-правових договорів або за рішенням суду, іншого компетентного державного органу чи органу місцевого самоврядування за плату (компенсацію) або без такої, які передбачають перехід права власності або права розпорядження, а також передачу (відпуск, відвантаження) пального на підставі договорів про виробництво із сировини замовника. Не вважаються реалізацією пального операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів зберігання (абзац другий підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Кодексу).
32. У відповідності до підпункту 213.1.12 пункту 213.1 статті 213 ПК України об`єктами оподаткування акцизним податком є операції, зокрема, з реалізації будь-яких обсягів пального понад обсяги, що: отримані від інших платників акцизного податку, що підтверджені зареєстрованими акцизними накладними в Єдиному реєстрі акцизних накладних; ввезені (імпортовані) на митну територію України, що засвідчені належно оформленою митною декларацією; вироблені в Україні, реалізація яких є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 213.1.1 цього пункту, що підтверджені зареєстрованими акцизними накладними в Єдиному реєстрі акцизних накладних.
33. Згідно з підпунктом 212.1.15 пункту 212.1 статті 212 ПК України платником акцизного податку є особа, яка реалізує пальне.
34. Підпунктом 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 ПК України визначено, що особи, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального.
Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників акцизного податку з реалізації пального, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками акцизного податку.
35. Наказом Міністерства фінансів України від 25 лютого 2016 року № 218, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 березня 2016 року за № 405/28535, який набув чинності 12 квітня 2014 року, відповідно до підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212, статей 231, 232 розділу VI Податкового кодексу України затверджено форми заяви про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального, акцизної накладної, розрахунку коригування акцизної накладної, заявки на поповнення (коригування) залишку пального, Порядку заповнення акцизної накладної, розрахунку коригування акцизної накладної, заявки на поповнення (коригування) залишку пального.
36. Законом № 909-VIII доповнено Розділ VI ПК України статтями 231 та 232 щодо запровадження акцизних накладних при реалізації пального, Єдиного реєстру акцизних накладних та системи електронного адміністрування реалізації пального, які набирають чинності з 01 березня 2016 року згідно пункту 1 розділу II Закону №909-VIII.
37. Так, відповідно до пункту 231.1 статті 231 ПК України платник податку при реалізації пального зобов`язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального та зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.
38. Згідно з пунктом 231.3 статті 231 ПК України акцизна накладна складається платником податку в день реалізації пального при кожній повній або частковій операції з реалізації пального.
39. Право на складання акцизних накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники акцизного податку в порядку, передбаченому статтею 212 цього Кодексу (пункт 231.4 статті 231 Кодексу).
40. За правилами пункту 231.5 статті 231 ПК України при реалізації пального особа, яка реалізує пальне, зобов`язана в установлені терміни скласти акцизну накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі акцизних накладних, така реєстрація вважається наданням акцизної накладної отримувачу пального. Акцизні накладні, які не надаються отримувачу пального, та акцизні накладні/розрахунки коригування, складені за операціями з реалізації пального суб`єктам господарювання та фізичним особам, які не є платниками акцизного податку, також підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних.
41. Як визначено у пункті 232.1 статті 232 Податкового кодексу України, облік обсягів пального в системі електронного адміністрування реалізації пального ведеться за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД. Ведення обліку обсягів пального у системі електронного адміністрування реалізації пального здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.
Система електронного адміністрування реалізації пального забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД: обсягів пального, що містяться у виданих та отриманих акцизних накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі акцизних накладних; обсягів пального, виробленого на митній території України або ввезеного на митну територію України, з яких сплачено акцизний податок; обсягів пального, на які платники податку зареєстрували заявки на поповнення обсягів залишку пального за рахунок сплачених коштів в бюджет в системі електронного адміністрування реалізації пального; сум сплаченого акцизного податку, за рахунок яких платники податку можуть зареєструвати заявки на поповнення обсягів залишку пального; обсягу залишку пального, на який платники податку мають право зареєструвати акцизні накладні та розрахунки коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних.
42. Пунктом 9 підрозділу 5 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України передбачено, що протягом 20 календарних днів, починаючи з 1 березня 2016 року, платник податку зобов`язаний подати контролюючому органу акт проведення інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 1 березня 2016 року із зазначенням адрес об`єктів, на яких зберігаються відповідні обсяги залишків пального, перелік резервуарів, в яких зберігаються обсяги залишку пального, їх технічних параметрів (фізична місткість, що відповідає технічним паспортам), правовстановлюючих документів на відповідні об`єкти та документів, що засвідчують правові підстави експлуатації таких об`єктів. Зазначені у такому акті інвентаризації обсяги залишку пального контролюючий орган враховує у формулі, визначеній пунктом 232.3 статті 232 цього Кодексу, як обсяг, на який платник податку має право зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригування в системі електронного адміністрування реалізації пального.
43. Аналогічні за правовим регулюванням положення містить і Порядок електронного адміністрування реалізації пального, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року № 113 (далі - Порядок), яка набрала чинності 27 лютого 2016 року.
44. Зокрема, згідно пункту 4 розділу II Порядку юридичні особи та фізичні особи - підприємці, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обов`язковій реєстрації як платники акцизного податку з реалізації пального (далі - платники податку) до початку здійснення реалізації пального.
45. За змістом пунктів 6, 7 розділу II Порядку реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального заяви, форма якої затверджується Мінфіном. Заява про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального складається та подається до контролюючого органу за основним місцем обліку особи як платника податків засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного цифрового підпису відповідальних осіб, й у ній в розрізі КОАТУУ надається інформація про всі введені в експлуатацію пункти (склади, комплекси, станції, інші об`єкти) з реалізації пального.
Не пізніше наступного робочого дня після надходження заяви засобами системи електронного адміністрування реалізації пального особа реєструється платником податку шляхом включення її до реєстру платників або такій особі надсилається повідомлення про необхідність подання нової заяви у разі виявлення порушень вимог щодо електронного цифрового підпису, дотримання форми, встановленої наказом Мінфіну, порядку заповнення і подання заяви згідно з цим Порядком.
46. Датою реєстрації платника податку є дата включення його до реєстру платників (пункт 8 розділу II Порядку).
47. Отже з 01 березня 2016 року запроваджено систему електронного адміністрування реалізації пального, метою якої є посилення контролю за обігом підакцизного товару - пального, та виявлення об`єкта оподаткування акцизним податком шляхом покладення на осіб, які здійснюють чи планують здійснювати на митній території України реалізацію пального, обов`язку по реєстрації платниками акцизного податку з реалізації пального у порядку, передбаченому ПК України, та реєстрації акцизних накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних, незалежно від того, чи були до цього такі суб`єкти господарювання платниками акцизного податку.
48. Згідно з пунктом 117.3 статті 117 ПК України здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку у порядку, передбаченому цим Кодексом, - тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців у розмірі 100 відсотків вартості реалізованого пального.
49. Відповідно до пункту 109.1 статті 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
50. Зміст наведених положень у їх системному зв`язку свідчить про те, що у разі, якщо юридична особа чи фізична особа - підприємець здійснює операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України без обов`язкової реєстрації платником акцизного податку з реалізації пального, як це передбачено підпунктом 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 Податкового кодексу України, такий платник притягується до відповідальності відповідно до пункту 117.3 статті 117 Податкового кодексу України. Склад порушення передбачає, що реєстрація платником акцизного податку з реалізації пального не відбулася на момент здійснення реалізації пального.
51. У справі, яка розглядається, судами встановлено, що ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ГЕРМЕС-СЕРВІС» реалізовано «метанол технічний» код УКТЗЕД 2905110000, згідно бази ЄРНП у березні 2016 року без реєстрації як платника акцизного податку на загальну суму з ПДВ 2052715,10 грн. на підставі договору про спільну діяльність від  28 листопада 2000 року № 1-Д21/008/2000, укладеного між позивачем та Полтавською філією ЗАТ «ДЕВОН», а також ПрАТ «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ «УКРНАФТОБУРІННЯ». За результатами вказаних правовідносин  позивачем виписано податкові накладні. Зазначені підстави не заперечуються представником позивача та не є спірними між сторонами. 
52. Будь-яких дій, спрямованих на здійснення реєстрації позивачем платником акцизного податку з реалізації пального та виконання вимог закону у вказаний період, позивачем, як установлено судами, вчинено не було. 
53. За наведеного сама лише обставина набрання чинності нормативним актом, яким затверджено форму заяви про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального, 12 квітня 2016 року не є такою, що може слугувати підставою для звільнення позивача від обов`язку встановленого законодавством щодо подання не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального відповідної заяви, що буде наслідком реєстрації такої особи, як платника податку та відповідальності, встановленої пунктом 117.3 статті 117 Податкового кодексу України, диспозиція якого визначає та закріплює однозначну заборонену (неприпустиму) поведінку суб`єктів господарювання - здійснення операцій з реалізації пального без обов`язкової реєстрації у порядку, передбаченому Податкового кодексу України. 
54. За змістом частини третьої статті 2 КАС України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року), яка кореспондується із частиною другою статті 2 КАС України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
55. Оскільки внесені Законом № 909-VIII зміни до ПК України набрали чинності 01 січня 2016 року, крім пункту 58 розділу I цього Закону (щодо доповнення Кодексу статтями 231 та 232, які набрали чинності з 1 березня 2016 року), й підлягають обов`язковому виконанню, як такі, що передбачені Податковим кодексом України, Верховний Суд погоджується із висновком суду першої інстанції інстанцій про те, що позивач допустив податкове правопорушення, за яке пунктом 117.3 статті 117 ПК передбачена відповідальність, оскільки не виконав вимог, установлених підпунктом 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 ПК України, та діяв без належної обачності, розпочавши діяльність із продажу пального без реєстрації платником акцизного податку з реалізації пального у порядку, передбаченому Податкового кодексу України.
56. Враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції надано вірну оцінку спірним правовідносинам, щодо відсутності підстав для задоволення позову.
57. Доводи відповідача викладені у касаційній скарзі знайшли своє підтвердження під час розгляду цієї справи у касаційному провадженні.
58. Отже, Харківський апеляційний адміністративний суд скасовуючи постанову Харківського окружного адміністративного суду, неправильно застосувавши норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин, дійшов хибного висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.
59. Відповідно до статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
60. З огляду на викладене, постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року підлягає скасуванню, а постанова Харківського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року залишенню в силі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Центральної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області задовольнити.
Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року скасувати.
Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року залишити в силі.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                           М. М. Яковенко

Судді                                                                                                              І. В. Дашутін

                                                                                                              О. О. Шишов