Ухвала
Іменем України 
20 травня 2021 року
м. Київ
справа № 937/7520/20
провадження № 51-2004ск 21
Верховний   Суд   колегією   суддів  Першої   судової   палати   Касаційного кримінального суду   у   складі:
 
 головуючого судді                        ОСОБА_1 , 
 суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши заяви суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про самовідвід,
встановив:
прокурор повторно звернувся до суду касаційної інстанції 18 травня 2021 року з касаційною скаргою на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 22 березня
2021 року стосовно ОСОБА_4 . 
В передбаченому ст. 35 КПК України порядку автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Під час вирішення питання про прийняття касаційної скарги прокурора і відкриття касаційного провадження судді ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заявили самовідвід на підставі ст. 75 КПК України.
Вивчивши наявні у розпорядженні Суду матеріали провадження, Суд уважає, що заяви суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підлягають задоволенню з огляду на таке.
 
Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від
13 жовтня 2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді арешту  на строк 1 місяць.
Ухвалою Запорізького апеляційногосуду від 22 березня 2021року вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 жовтня 2020 року змінено,  призначено  ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень. На підставі ч. 4 ст. 53 КК України призначений штраф розстрочено виплатами по 1700 грн щомісячно на строк 10 місяців.
Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора  на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 22 березня 2021 року стосовно ОСОБА_4 на підставі п. 2 ч. 2
ст. 428 КПК України.
Вирішуючи питання про прийняття касаційної скарги прокурора і відкриття касаційного провадження, судді ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 заявили самовідвід, обґрунтовуючи його тим, що викладені у касаційній скарзі доводи прокурора безпосередньо стосуються обставин провадження, які аналізувались та оцінювались під час касаційного провадження 26 квітня 2021 року, в якому судді ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вже брали участь у складі колегії суддів Верховного Суду та висловили по суті свою позицію у судовому рішенні, а тому участь цих суддів у розгляді даної заяви може викликати сумнів у їх неупередженості.
Оскільки заявлений суддями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 самовідвід ґрунтується на вимогах п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, їхні заяви підлягають задоволенню, а провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 22 березня 2021 року стосовно ОСОБА_4 - направленню керівнику апарату Верховного Суду для виконання вимог ч. 3 ст. 82 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 75, ч. 3 ст. 82 КПК України, Суд ухвалив: 
Заявлений суддями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3  самовідвід задовольнити.
Касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 22 березня 2021 року стосовно ОСОБА_4 направити керівникові апарату Верховного Суду для виконання вимог ч. 3 ст. 82 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                             ОСОБА_2                                 ОСОБА_3