ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5429/21 Справа № 199/8780/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Руденко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року                Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого – Куценко Т.Р., 
суддів: Демченко Е.Л., Макарова Н.М.,
за участю секретаря – Синенка Є.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою
                ОСОБА_1 ,

на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 січня 2021 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Мостобут» Мостобудівельний загін №12» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, - 
                                       ВСТАНОВИЛА: 

У грудні 2020 року  ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Мостобут» Мостобудівельний загін №12» (далі — ПАТ «Мостобут») про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 січня 2021 року закрито провадження з тих підстав, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
В апеляційній скарзі заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки на час подання даного позову не прийнято рішення у справі про банкрутство ПАТ «Мостобут», а тому справа підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.
Заперечуючи проти апеляційної скарги ПАТ «Мостобут» подало відзив, в якому посилається на необгрунтованість скарги та вважає її такою, що не підлягає задоволенню.
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення. 
Закриваючи провадження в даній справі суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, адже стосується майна особи, стосовно якої на розгляді Господарського суду м.Києва перебуває справа про банкрутство. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав. 
Статтею 1 та частиною 1 ст. 2 ГПК України визначено юрисдикцію та повноваження господарських судів, установлено порядок здійснення судочинства у господарських судах, а також регламентовано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Згідно з ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.
Визначення юрисдикційності усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може, за умови своєчасного звернення, реалізувати свої права і отримати задоволення своїх вимог та дотримання прав боржника щодо визначення обсягу кредиторської заборгованості та черговості її погашення.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
З матеріалів справи вбачається, що у грудні 2020 року  ОСОБА_1 звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ПАТ “Мостобуд” про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2020 року було відкрито провадження у цій справі та справу призначено до розгляду в судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження.
11 січня 2021 року відповідач ПАТ “Мостобуд” звернулося до суду з клопотанням про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 11 січня 2017 року у справі №910/24323/16 прийнято заяву ПАТ “Альфа-Банк” до ПАТ “Мостобуд” про порушення справи про банкрутство, а ухвалою від 08 лютого 2017 року порушено провадження у справі №910/24323/16 про банкрутство ПАТ “Мостобуд”.
Розгляд Господарським судом м. Києва вказаної справи, зокрема вимог кредиторів до ПАТ “Мостобуд”, триває до теперішнього часу.
21 жовтня 2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18 жовтня 2018 року № 2597-VIII (далі - Кодекс № 2597-VIII).
У пункті 4 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону про банкрутство.
Відповідно до статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина перша).
Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи (частина друга вказаної статті).
Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи (ч. 3 ст. 7 Кодексу № 2597-VIII).
Пункт 8 частини 1 статті 20 ГПК України містить норми аналогічного характеру. 
Виходячи з того, що між сторонами виник спір щодо майна боржника щодо якого триває процедура банкрутства, тому цей спір має вирішуватися господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.
Така правова позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у її постановах від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц (провадження № 14-404цс19), від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б (провадження № 12-143гс19).
Як вбачається з матеріалів справи, даний позов подано заявником після відкриття провадження у справі про банкрутство ПАТ “Мостобуд”, тому відсутні підстави для передання матеріалів справи на розгляд до Господарського суду м. Києва.
Таким чином, враховуючи що в провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа №910/24323/16 про банкрутство ПАТ “Мостобуд”, виходячи з положень статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства та пункту 8 частини 1 статті 20 ГПК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для звернення позивача до з даним позовом до Господарського суду м. Києва. 
У постанові від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що визначення юрисдикційності усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може, за умови своєчасного звернення, реалізувати свої права й отримати задоволення своїх вимог та дотримання прав боржника щодо визначення обсягу кредиторської заборгованості та черговості її погашення.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга відповідно до ст. 375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду – залишенню без змін.
керуючись ст.ст.367, 375, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 січня 2021 року — без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:                                                                Т.Р. Куценко 

Судді:                                                                        Е.Л. Демченко                                                                
                                                                               Н.М. Макаров