ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" травня 2021 р.           Справа№ 911/2031/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Тищенко А.І.
суддів:            Скрипки  І.М. 
          Разіної Т.І. 
  
без виклику та повідомлення учасників справи,
розглянувши заяву Дочірнього підприємства "Шенкер" про стягнення витрат на правничу допомогу
у справі № 911/2031/19 (суддя Черногуз А.Ф.)
за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрпластик"
до Дочірнього підприємства "Шенкер"
про стягнення збитків та штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 26.08.2020 у справі №911/2031/19 позовну заяву в частині вимог про стягнення з Дочірнього підприємства "Шенкер" на користь Публічного акціонерного товариства "Укрпластик" штрафу у розмірі 677600,00 грн залишено без розгляду.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено повністю.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Укрпластик" звернулось до суду з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 26.08.2020 у справі №911/2031/19 в частині відмови у задоволенні позовних вимог, ухвалити нове рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача збитки у сумі 14750458,86 грн.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрпластик" на рішення Господарського суду Київської області від 26.08.2020 у справі №911/2031/19 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Київської області від 26.08.2020 у справі №911/2031/19 залишено без змін.
Як вбачається з матеріалів справи, 05.11.2020 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів суду від Дочірнього підприємства "Шенкер" надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач, поміж іншого, просив стягнути з позивача на його користь судові витрати, у тому числі, 83526,50 грн.
Крім того, у судовому засіданні 05.04.2021 під час судових дебатів, представник відповідача заявив про стягнення судових витрат.
05.04.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів суду від Дочірнього підприємства "Шенкер" надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи оригіналу платіжного доручення №8883 від 13.10.2020.
Розглянувши заяву Дочірнього підприємства "Шенкер" і додані до неї документи, матеріали справи, колегія судів дійшла висновку про прийняття додаткової постанови, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 3 ч. 1   ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2,   ст. 126 Господарського процесуального кодексу України   витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
За приписами ч.ч. 3 - 5   ст. 126 Господарського процесуального кодексу України   для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Порядок розподілу судових витрат визначено   ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно із частинами 4, 8, 14   статті 129 ГПК України   інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрпластик" на рішення Господарського суду Київської області від 26.08.2020 у справі №911/2031/19 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Київської області від 26.08.2020 у справі №911/2031/19 залишено без змін.
Як вказує відповідач, у зв`язку із розглядом у апеляційному господарському суді справи №911/2013/19 ним були понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 83526,50 грн.
Вище зазначалось, що про стягнення витрат на правничу допомогу заявлено відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу та усно у судовому засіданні 05.04.2021 під час судових дебатів, а відтак заява підлягає розгляду по суті заявлених у ній вимог.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правову допомогу адвокатом подано до суду: 
- договір про надання правової допомоги від 12.09.2019 № б/н, укладений ДП «Шенкер»  (клієнт) та АО «Міжнародна юридична колегія» (повірений), відповідно до умов якого клієнт доручає, а повірений приймає на себе зобов`язання надати клієнту необхідну правову допомогу, а також представляти його інтереси в усіх органах, організаціях та установах, у тому числі, у всіх судових установах, з усіх питань, пов`язаних з пред`явленням будь-яких позовів/претензій до клієнта або клієнтом тощо.
- додаткова угода №1 від 23.10.2020 до договору про надання правової допомоги від 12.09.2019 № б/н, відповідно до умов якої сторони погодили, що клієнт доручає, а повірений приймає на себе зобов`язання по представництву клієнта в Північному апеляційному господарському суді по справі №911/2031/19 за апеляційною скаргою ПАТ «Укрпластик» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.08.2020 у справі №911/2031/19;
- рахунок №2020К214 від 23.10.2020; 
- оригінал платіжного доручення №№8883 від 13.10.2020 про оплату юридичних послуг зг рахунку2020К214 від 23.10.2020 на суму 83526,50 грн.
Представником відповідача також долучено до матеріалів справи ордер серії ОД №304775 від 04.11.2020, виданий Адвокатським об`єднанням «Міжнародна юридична колегія» на підставі договору від 12.09.2019 на ім`я адвоката Романової Елліни Юріївни, ордер серії ОД №599182 від 25.01.2021, виданий АО «Міжнародна юридична колегія» на підставі договору від 12.09.2021 на ім`я адвоката Кафтанова Андрія Леонідовича. До матеріалів справи долучено копії свідоцтв про право на зайняття адвокатською діяльністю Романовою Е.Ю. та Кафтановим А.Л.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 вказаного Закону)
Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність`видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до   статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Пунктом Е. договору про надання правової допомоги від 12.09.2019 № б/н сторони погодили, що оплата послуг повіреного (винагорода за професійні юридичні послуги) здійснюється клієнтом за взаємною домовленістю відповідно до додаткових угод, які є частиною цього договору та діють з моменту їх підписання.
Відповідно до пункту 2.1. додаткової угоди №1 від 23.10.2020 до договору про надання правової допомоги від 12.09.2019 № б/н вартість послуг за надання правової допомоги (винагорода за професійні юридичні послуги) повіреним клієнту згідно договору та цієї додаткової угоди складає авансовий платіж в розмір 83526,50 грн, що еквівалентно 2500 євро за курсом НБУ, встановленого станом на дату укладення цієї додаткової угоди.
Отже, розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі про надання правової допомоги від 12.09.2019 № б/н та додатковій угоді №1 від 23.10.2020 у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.
Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг, наданих адвокатами Адвокатського об`єднання «Міжнародна юридична колегія», та понесення ним витрат в суді апеляційної інстанції, Адвокатським об`єднанням «Міжнародна юридична колегія» підготовлено відзив на апеляційну скаргу, адвокат даного об`єднання приймав участь у судових засіданнях в суді апеляційної інстанції та надавав усні пояснення по суті спору.
Отже, матеріалами справи підтверджується, що відповідачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу на суму 83526,50 грн., є пропорційним до предмета спору, враховуючи ціну позову, обсяг виконаних адвокатом робіт та наданих послуг.
Відповідно до статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Частиною 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу  України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Публічним акціонерним товариством "Укрпластик" не заперечено проти заявленої до стягнення суми витрат на професійну правову допомогу через їх неспівмірність.
З огляду на викладене, витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 83526,50 грн по даній справі є обґрунтованими, тому керуючись ч. 4   ст. 129 ГПК України  підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст.   129,   234,   244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Дочірнього підприємства "Шенкер"задовольнити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрпластик" (70037, Запорізька обл., Вільнянський р-н, село Люцерна, вул.Сонячна, будинок 9-А; ідентифікаційний код 00203588) на користь Дочірнього підприємства "Шенкер" (08140, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Компресорна, 3; ідентифікаційний код 24382029) 83   526 (вісімдесят три тисячі п`ятсот двадцять шість) грн 50 коп. витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Укрпластик" на рішення Господарського суду Київської області від 26.08.2020 у справі №911/2031/19.

Постанова набирає законної сили після її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            А.І. Тищенко 

Судді                                                                                І.М. Скрипка

                                                                                Т.І. Разіна