Єдиний унікальний номер 236/3990/20 
Номер провадження 22-ц/804/1107/21        

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

11 травня 2021  року                                                                                                                                 м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:
головуючого судді Космачевської Т.В., 
суддів: Канурної О.Д., Мальованого Ю.М.,
за участю секретаря судового засідання Гуляєва М.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 22 лютого 2021 року, ухваленого судом у складі головуючого судді Сердюка Н.В., в місті Лимані Донецької області, повне судове рішення складено 01 березня 2020 року, у справі номер 236/3990/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Лиманський міський відділ Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства  юстиції (м. Харків), про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2020 року до Краснолиманського міського суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Лиманський міський відділ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про зменшення розміру аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 18 серпня 2005 року по 04 червня 2013 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 . Від шлюбу народилась донька ОСОБА_7 . Білоцерківським міськрайонним судом Київської області у справі №2-2409/09 видано виконавчий лист від 08.04.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 в розмірі ? частини його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.02.2009 року і до повноліття дитини.
З 2014 року позивач проживав без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , від спільного проживання народився син – ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 11 грудня 2014 року рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у справі №233/6095/14-ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісяця в розмірі ? (однієї четвертої) частини від його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 листопада 2014 року і до повноліття дитини, або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін.
24 січня 2018 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_10 , у шлюбі у позивача   народилась донька ОСОБА_11 . 02.10.2019 року Краснолиманським міським судом Донецької області прийнято судовий наказ за заявою ОСОБА_5 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітньої: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ?  частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 вересня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття.
В   Лиманському   міському   відділі  державної  виконавчої  служби  Східного  міжрегіонального
управління  Міністерства юстиції (м. Харків)  перебуває  три  виконавчих  провадження щодо стягнення з 
позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по ? частини його заробітку (доходу) на кожного: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідачів з ?  частки заробітку (доходу), для дитини відповідного віку до 1/6 частки заробітку (доходу).
Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 22 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Лиманський міський відділ Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства  юстиції (м. Харків), про зменшення розміру аліментів – задоволено частково.
Зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 в розмірі ? частини його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до 1/5 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісяця в розмірі ? частини від його заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до 1/5 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання його неповнолітньої доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ? частини його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до 1/5 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Із вказаним рішенням не погодився позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, про задоволення позовних вимог.
Доводами апеляційної скарги наведено, що суд першої інстанції при розгляді справи не врахував, що розмір аліментів на трьох і більше дітей складає половину заробітку (доходу) платника аліментів, що передбачено п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.
Вважає, що враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, отже наявність у платника аліментів інших дітей є підставою для зменшення їх розміру.
У зв`язку з народженням у позивача третьої дитини, на утримання якої він сплачує аліменти у розмірі ? частки заробітку (доходу), у позивача змінився сімейний стан, що є підставою для зміни стягнення аліментів.
Звертає увагу, що розмір аліментів на трьох дітей становить 75% заробітку позивача, що порушує п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.
Суд першої інстанції в своєму рішення не послався на норми діючого законодавства; необґрунтовано та безпідставно, самовільно на свою думку, та свавільно визнав розмір аліментів в розмірі 1/5 частини, тобто 60% від заробітної плати позивача.
Рішенням суд позбавив ОСОБА_1 засобів нормального існування, оскільки на проживання йому залишилось 40% від заробітної плати.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Аканова Є.І. в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до статей 128, 130 ЦПК України, про що свідчить отримання ними 28 квітня 2021 року та 27 квітня 2021 року відповідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення (а.с. 187, 183). 
Відповідачі в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до статей 128, 130 ЦПК України, про що свідчить отримання ними 28 квітня 2021 року, 27 квітня 2021 року рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення. Відповідачка ОСОБА_4 надіслала на адресу апеляційного суду заяву про розгляд справи за її відсутністю (а.с. 188, 189, 190, 191). 
Третя особа Лиманський міський відділ Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до статей 128, 130 ЦПК України, про що свідчить отримання нею 27 квітня 2021 року рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 184). 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю нез?явившихся учасників справи. 
Заслухавши суддю – доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.  
Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що відповідно до  свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 18 серпня 2005 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_12 . Прізвище після укладення шлюбу у чоловіка та дружини – ОСОБА_13 (а.с. 14). 
Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_7 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_8 (а.с. 15).
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_14 розірвано 01 жовтня 2009 року (а.с. 16).
З виконавчого листа  від 08.04.2009 року у справі №2-2409/09 вбачається, з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання доньки ОСОБА_7 в розмірі ? частини його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.02.2009 року і до повноліття дитини. Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сватівського управління юстиції від 15.03.2016 року відкрито виконавче провадження №50485859 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 в розмірі ? частини його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.02.2009 року і до повноліття дитини. Постановою головного державного виконавця Сватівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 16.03.2018 року передано виконавче провадження №50485859 про стягнення з ОСОБА_1 нa користь ОСОБА_8 аліментів на отримання доньки ОСОБА_7 в розмірі ?  частини його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.02.2009 року і до повноліття дитини до Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с. 17, 18, 19).  
З свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_9 , батьками якого є ОСОБА_1 , ОСОБА_4 (а.с. 23).
Відповідно до заочного рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2014 року у справі № 233/6095/14-ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісяця в розмірі ? (однієї четвертої) частини від його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 листопада 2014 року і до повноліття дитини, або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін. Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сватівського управління юстиції від 15.03.2016 року відкрито виконавче провадження №50488194 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісяця в розмірі ? (однієї четвертої) частини від його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 листопада 2014 року і до повноліття дитини, або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін. Постановою головного державного виконавця Сватівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 06.03.2013 року передано виконавче провадження №50488194 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісяця в розмірі ? частини від його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 листопада 2014 року і до повноліття дитини, або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін (а.с. 20, 21, 22). 
Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 24 січня 2018 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_10 . Прізвище після укладення шлюбу у чоловіка та дружини – ОСОБА_13 (а.с. 24).
Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 народилась ОСОБА_11 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с. 25).
Відповідно до судового наказу від 02.10.2019 року, виданого Краснолиманським міським судом Донецької області, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 вересня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Постановою державного виконавця Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 04.11.2020 року №63500049 відкрито виконавче провадження з примусового виконання Наказу Краснолиманського міського суду Донецької області (а.с. 26, 27). 
Згідно інформації, наданої Лиманським міським відділом Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на виконанні у відділі перебувають відкриті виконавчі провадження: 1) ВП №50485859 з примусового виконання виконавчого листа №2-2409/09 від 08.04.2009 року, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі ? частини його заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.02.2009 року; 2) ВП №50488194 з примусового виконання виконавчого листа №233/6095/14-ц від 29.12.2014 року, виданого Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у розмірі ? частини його заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.11.2014 року; 3) ВП №63500049 з примусового виконання судового наказу № 236/3820/19 від 02.10.2019, виданого Краснолиманським міським судом Донецької області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання її неповнолітньої дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , в розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 вересня 2019 року (а.с. 104).
Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 в частині зменшення розміру аліментів на утримання дітей з ? частини його заробітку (доходу) до 1/5 частки заробітку (доходу), суд виходив зі зміни матеріального стану платника аліментів, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення належного розвитку дитини.  
Такий висновок суду першої інстанції є правильним, відповідає фактичним обставинам справи та нормам закону. 
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. 
Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. 
Аналогічне роз`яснення міститься у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», в якому передбачено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Тобто, закон надає право платнику аліментів або стягувачу звернутися до суду про зменшення або збільшення розміру аліментів, що визначені рішенням суду. Підставами для цього є зміна матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення стану їх здоров`я, а відповідно до статей 12, 81 ЦПК України сторони повинні довести суду наявність цих обставин, подавши відповідні докази.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є батьком неповнолітніх ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно інформації, наданої Лиманським міським відділом Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на виконанні у відділі перебувають відкриті виконавчі провадження: 1) ВП №50485859 з примусового виконання виконавчого листа №2-2409/09 від 08.04.2009 року, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі ? частини його заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.02.2009 року; 2) ВП №50488194 з примусового виконання виконавчого листа №233/6095/14-ц від 29.12.2014 року, виданого Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у розмірі ? частини його заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.11.2014 року; 3) ВП №63500049 з примусового виконання судового наказу № 236/3820/19 від 02.10.2019, виданого Краснолиманським міським судом Донецької області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання її неповнолітньої дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , в розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 вересня 2019 року.  
За змістом частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з частинами восьмою, дев`ятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.  
Довід апеляційної скарги  щодо неврахування судом першої інстанції вимоги, що передбачена п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, є безпідставним, оскільки наведена норма закону, на яку посилається ОСОБА_1 , стосується вимоги, за якою може бути видано судовий наказ.  
При цьому, частина 2 статті 182 СК України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.  
Тобто, глава 15 Сімейного кодексу, де визначений обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання, закріплює мінімальний розмір аліментів на одну дитину, без визначення його граничного розміру.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність винесеного рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.  
Підстав для скасування судового рішення не вбачається.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, витрати позивача по сплаті судового збору,  пов`язані  з  поданням апеляційної скарги, відшкодуванню не 
підлягають. 

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення, рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 22 лютого 2021 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повне судове рішення складено 11 травня 2021 року.

Суддя: